Справа № 946/1745/24
Провадження № 1-кс/946/539/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.02.2018 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України. 22.03.2018 ухвалою суду кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення;

- 02.11.2020 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 126-1, ст. 69 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

- 06.10.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 126-1 КК України - закрите за ст. 46 КК України;

- 14.12.2022 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 126-1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75 КК України до 1 року іспитового строку,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000229 від 13 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-УІІІ, будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у вигляді домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим з 24.11.2023 перебуває на профілактичному обліку в Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області за категорією «кривдник», продовжує систематичне вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 24.11.2023 о 01:00 годині ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на адресу якої висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, у результаті чого за вищевказані дії постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.02.2024 ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 27.12.2023 о 15:00 годині ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , не пускав свою матір ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додому, тим самим вчинив домашнє насильство економічного характеру, у результаті чого за вищевказані дії постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.12.2023 ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також, 31.01.2024 о 17:00 годині ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку під час якої висловлювався нецензурною лайкою на адресу матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погрожував їй фізичною розправою, вимагав кошти, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Продовжуючи свої дії, 31.01.2024 о 21:31 годині ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи умови ТЗПСК АА 422425 від 31.01.2024, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якої висловлювався нецензурною лайкою та штовхнув її, чим вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, у результаті чого за вищевказані дії постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.12.2023 ОСОБА_5 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на вчиненому та будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.02.2024 близько 15:40 години, знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення психологічного насильства над ОСОБА_7 , на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку у ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, умисно словесно ображав та принижував її честь і гідність, тим самим вчинив психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, тобто вчинив домашнє насильство.

Унаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 завдано психологічних страждань у вигляді словесних образ, приниження честі та гідності, що виразилось у емоційному виснаженні потерпілої, побоюванні за свою безпеку, перебування у постійному пригніченому стані та втомі, тобто погіршення якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи цілеспрямовано, з метою приниження честі та гідності потерпілої, на ґрунті особистих неприязних відносин, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_7 , з якою ОСОБА_5 перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

29.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за ознаками: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначив, що наявні всі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначив, що на даний момент підозра є обґрунтованою. Все фінансове забезпечення йде за рахунок матері, сусідка покупає продукти харчування.

Підозрюваний в судовому засіданні просив нічний домашній арешт. Зазначив, що живе разом з матір`ю та сестрою. У його сестри шизофренія, а у мати хворі ноги та вона не може виходити. Йому необхідно влаштуватися на роботу, виходити у магазин, тощо. Він не порушує обов`язків.

Захисник в судовому засідання підтримав позицію підозрюваного. Вважає, що недоцільно цілодобово залишати підозрюваного із потерпілою за кримінальним правопорушенням.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000229 від 13 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

29.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 27.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.02.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.02.2024.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 2 років, та який відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання не надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам та потрібно залишати саме нічний домашній арешт.

Крім того, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу; відсутність у підозрюваного офіційного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного.

Проте, на думку слідчого судді, достатнім буде застосування відносно підозрюваного домашнього арешту в період часу з 21:00 години до 07:00 години наступної доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 години до 07:00 години наступної доби строком до 28 квітня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 21:00 години до 07:00 години наступної доби;

- прибувати до місця здійснення кримінального провадження за першою вимогою слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 28 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 05.03.2024р. о 15:40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1