Провадження по справі № 1-кс/752/4778/24
У Х В А Л А

іменем України

"14" червня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001818 від 07.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю - прокурора ОСОБА_4 ,

представника власника майна - ОСОБА_5

встановив:

10 червня 2024 року слідчий СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 подала до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання у кримінальному провадженні №0001818 від 07.06.2024 про арешт майна, яке вилучене 09.06.2024 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: планшет марки «IPad» сірого кольору, serial: НОМЕР_1 без сім-карти, мобільний телефон марки «Iphone» моделі 13, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «HTC», сірого кольору, грошові кошти у сумі 16 000 грн.: 1 купюра номіналом 100 грн. (АЕ9687024), 2 купюри номіналом 200 грн. (ВЗ4310433, ГБ2338055), 1 купюра номіналом 500 грн. ФД 9290382, 15 купюр номіналом 1000 грн. (АЛ3111355, АЛ3111354, АЛ3111353, АЛ3111352, БМ3387100, АС9099934, АМ9135385, АМ9135379, БН6348156, ЯБ7981603, АЛ0615375, АЛ0615374, АЛ0615373, АЛ3111356, АЄ25920511).

Метою накладення арешту слідчий вказує необхідність його збереження, як речового доказу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання слідчого підтримав, просив накласти арешт на майно вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні, оскільки обшук за місцем його проживання був проведений без ухвали слідчого судді, а тому вважає, що вилучене за наслідками обшуку майно, не може бути визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Крім того, захисник посилався на те, що після вилучення мобільних телефонів та планшету ОСОБА_6 добровільно надав паролі від зазначених технічних засобів для огляду інформації, яка на них міститься, тому підстави для подальшого утримання органом досудового розслідування вилучених мобільних телефонів та планшету відсутні.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього документи у виді копій матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, обґрунтовуючи вимоги, слідчий у клопотанні зазначила, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001818 від 07.06.2024 здійснюється за фактом таємного викрадення грошових коштів у розмірі 14 300 доларів США та 27 000 грн. та іншого майна, що належить ОСОБА_7 , що відбулося 06.06.2024 о 10 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , коли невстановлені особи чоловічої статі таємно в умовах воєнного стану, шляхом підбору ключа, проникли до вищезазначеної квартири.

За наслідками проведення оперативно-розшукових заходів була встановлена причетність ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

09.06.2024, в період часу з 11 год. 42 хв. до 12 год. 20 хв., в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладний обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено: планшет марки «IPad» сірого кольору, serial: НОМЕР_1 без сім-карти, мобільний телефон марки «Iphone» моделі 13, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «HTC», сірого кольору, грошові кошти у сумі 16 000 грн.: 1 купюра номіналом 100 грн. (АЕ9687024), 2 купюри номіналом 200 грн. (ВЗ4310433, ГБ2338055), 1 купюра номіналом 500 грн. ФД 9290382, 15 купюр номіналом 1000 грн. (АЛ3111355, АЛ3111354, АЛ3111353, АЛ3111352, БМ3387100, АС9099934, АМ9135385, АМ9135379, БН6348156, ЯБ7981603, АЛ0615375, АЛ0615374, АЛ0615373, АЛ3111356, АЄ25920511).

Постановою слідчого від 09.06.2024 вищевказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2024 надано дозвіл на проведення вищезазначеного обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, предметів і документів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Орган досудового розслідування за погодженням із процесуальним керівництвом наголошує на необхідності арешту зазначеного у клопотанні майна з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали, що додані до клопотання, дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування прокурором доведено, що майно, на арешті якого він наполягає, відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки виявлені за наслідками обшуку грошові кошти можуть бути об`єктом кримінального правопорушення, стартовий пакет «Vodafone», мобільні телефони, сім-картка, рукавиці можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у даному кримінального провадження та містити доказову інформацію.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна. При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Посилання представника ОСОБА_5 на відсутність підстав, передбачених КПК, для накладення арешту на майно, яке вилучене під час незаконного обшуку, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що 09.06.2024 слідчим ОСОБА_11 , яка входить у групу слідчих у даному кримінальному провадженні проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 з метою врятування майна, що було викрадено у потерпілої ОСОБА_7 . Після проведення даної слідчої дії, слідчий у порядку, передбаченому ч.3 ст. 233 КПК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку й ухвалою слідчого судді від 12.06.2024 було санкціоновано проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 .

Зазначене свідчить про те, що обшук був проведений у визначений КПК України спосіб, а тимчасово вилучене в ході обшуку майно, набуло статусу речових доказів на підставі постанови слідчого від 09.06.2024.

Доводи захисника ОСОБА_5 про відсутність підстав для накладення арешту на мобільні телефони та планшет ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає необґрунтованими.

В ході розгляду клопотання прокурор не заперечував, що після вилучення зазначених електронних пристроїв ОСОБА_6 надав паролі від них, між тим інформація, яка міститься на мобільних телефонах та планшеті, на даний час не досліджена, тому потреба у накладенні арешті на зазначене майно на даний час у органу досудового розслідування не відпала.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт з забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучене під час обшуку, проведеного 09.06.2024 за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

стартовий пакет «Vodafone» мобільного номеру НОМЕР_6 ,

мобільний телефон марки «Xiaomi», IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з сім-картою абонентського номеру НОМЕР_9 ,

мобільний телефон марки «Samsung», IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 ,

мобільний телефон марки «Bravis», IMEI1: НОМЕР_12 , IMEI2: НОМЕР_13 ,

рукавиці тряпчані чорного кольору,

грошові кошти у сумі 3500 грн. : 2 купюри номіналом по 1000 грн. (АР9627918, АЛ0911469), 3 купюри номіналом по 500 грн. (ВД2002647, ГА0164011, ББ0885604), 40 євро: 2 купюри номіналом по 20євро (X7, X8), 83 долара США: 3 купюри номіналом по 1 долару США (B95935068G, B30501481G, K56759914K), 4 купюри номіналом по 20 доларів США (NB36680707B, PL59981747A, NK57214536F, PI19836613A).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1