справа №991/4298/24
провадження №1-кс/991/4336/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

«30» травня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 .

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга обґрунтована тим, що 08 травня 2024 року ОСОБА_4 на ім`я директора НАБУ подав заяву від 08 травня 2024 року про вчинення першим заступником начальника ДЗНД СБУ ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України,. Вказана заява зареєстрована у канцелярії НАБУ за вх. номером ЗГ №Г-7165 від 08 травня 2024 року, містить фактичний виклад обставин та опис складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. Однак, станом на день звернення до суду із даною скаргою, уповноваженою особою НАБУ відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесено, заявника про протилежне не проінформовано. За таких обставин, адвокат ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 від 08 травня 2024 року.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судовому засіданні 22 травня 2024 року адвокат ОСОБА_3 пояснила доводи скарги і просила відкласти судове засідання для спроби з`ясувати у заявника наявність/відсутність кваліфікуючої ознаки (тяжкі наслідки) у викладених ним обставинах заяви від 08 травня 2024 року. 30 травня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 , в якій вона просить подальший розгляд скарги проводити у її відсутність, а також зазначає, що вимоги та доводи скарги підтримує в повному обсязі.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явився, при цьому, від детектива НАБУ ОСОБА_6 надійшли письмові заперечення. Зі змісту заперечень вбачається, що 08 травня 2024 року на адресу НАБУ надійшла заява ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_7 та іншими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КПК України. За результатами опрацювання цієї заяви органом досудового розслідування не було встановлено відомостей, які б свідчили про те, що дії ОСОБА_8 та інших осіб були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди та завдали шкоди матеріального характеру. Саме по собі твердження заявника про існування кримінального правопорушення, за відсутності конкретних та об`єктивних відомостей, які свідчать про вірогідність вчинення кримінального правопорушення, не є достатньою підставою для ініціювання досудового розслідування. З урахуванням змісту заяви, висновок заявника ґрунтується виключно на суб`єктивній оцінці обставин, які пов`язані з розслідуваним СБУ кримінальним провадженням, де ОСОБА_4 має статус підозрюваного. Оскільки обов`язок вносити відомості до ЄРДР був відсутній, то дії детективів НАБУ із невнесення відомостей до ЄРДР не суперечать вимогам ст. 214 КПК України. Звернення ОСОБА_4 було розглянуто та прийнято рішення не вносити відомості до ЄРДР у зв`язку з не наведенням заявником фактів які б свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності НАБУ. В зв`язку з цим детектив просить відмовити у задоволенні скарги, а її розгляд провести без участі представника НАБУ.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Заслухавши пояснення адвоката у судовому засіданні 22 травня 2024 року, дослідивши матеріали скарги з додатками та письмові заперечення представника особи, бездіяльність якої оскаржується, враховуючи невиконання органом досудового розслідування положень ст.214 КПК України, що в свою чергу свідчить про різне бачення/тлумачення учасниками процесуальних норм права, слідчий суддя вважає за доцільне надати оцінку таким взаємовідносинам як в процесуальному аспекті, так і в частині обґрунтованості поданої до правоохоронного органу заяви.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Зі змісту ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08 травня 2024 року, поданої до НАБУ заявником ОСОБА_4 , у ній описані обставини того, що ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, організував безпідставне переслідування засновника брендів Глобал Спірітс ОСОБА_9 та бюджетоутворюючі підприємства групи компаній Глобал Спірітс, посадових осіб та співробітників цих підприємств, зокрема, і його ( ОСОБА_4 ) як рядового працівника, з метою здійснення протиправного тиску і отримання неправомірної вигоди з бюджетоутворюючого бізнесу, наслідком якого стало: незаконне притягнення до кримінальної відповідальності 12 осіб, незаконне тримання під вартою 8 осіб, проведення більше 50 обшуків, арешти майна та інші незаконні дії. Таким чином, на переконання заявника, зазначені ним у заяві дії заступника начальника ДЗНД СБУ ОСОБА_8 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

Втім, на думку слідчого судді, викладені у заяві ОСОБА_4 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування саме НАБУ, оскільки не містять даних, на підставі яких можливо встановити склад кримінального правопорушення про яке зазначає заявник (ч.2 ст. 364 КК України), підслідність/підсудність можливого кримінального правопорушення, яке в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про його вчинення. Як вбачається з самої заяви, у ній не наведено жодних конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, про які він зазначає у своїй заяві, а його твердження про наявність у діях певних осіб ознак кримінальних правопорушень, вчинених за викладених у заяві обставин, ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їх дій та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Зокрема, викладаючи у заяві від 08 травня 2024 року обставини можливого вчинення першим заступником начальника ДЗНД СБУ ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, заявник не зазначає у ній про настання будь-яких тяжких наслідків, що є кваліфікуючою ознакою цього кримінального правопорушення, а також може свідчити про можливість віднесення його до підслідності НАБУ. Таких обставин не було доведено і адвокатом в судовому засіданні, а звернення ОСОБА_4 із заявою про злочин саме до НАБУ, як пояснила адвокат, було ініціативою самого ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до листа від 21 травня 2024 рок детективом ОСОБА_10 , який направлявся заявнику за результатом розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 було повідомлено, що за результатами опрацювання його звернення від 08 травня 2024 року не було встановлено достатніх підстав, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_11 та інших осіб ознак корупційних кримінальних правопорушень, підслідних детективам НАБУ, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР. Водночас у листі зазначено, що наведені у зверненні ОСОБА_4 факти потребують додаткового аналітичного дослідження і перевірки у межах кримінального провадження №0000169 та будуть використані Національним бюро в межах здійснення повноважень, передбачених ст. ст. 16, 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України».

Вказані вище обставини, серед іншого, на думку слідчого судді, позбавляють можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності осіб складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання детективів НАБУ внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_4 , відсутні, а тому в задоволенні вимог за скаргою його адвоката слід відмовити.

Вважаю за необхідне додатково зазначити, що кожне висловлене твердження у заяві про злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями, які можливо перевірити, та/або доданими матеріалами, у тому числі в частині підслідності НАБУ та підсудності ВАКС.

Лише самих відомостей, викладених у заяві та не підтверджених конкретними фактами та доказами (розумними сумнівами), на переконання слідчого судді, недостатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочинів, які підслідні НАБУ/підсудні ВАКС, інакше будь-які дії, за такою логікою, можливо піддати сумніву та неправомірній перевірці, а оцінка дій осіб зазначених у заяві від 08 травня 2024 року, з якими не погоджується заявник, як зазначає детектив у листі від 21 травня 2024 року, може бути перевірена у межах кримінального провадження №0000169 та використана Національним бюро в межах здійснення їх повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1