У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000136, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кубряки Веселинівського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

особа, відносно якої вирішується

питання щодо застосування

примусових заходів

виховного характеру ОСОБА_6 ,

законний представник ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2023 року задоволено клопотання захисника неповнолітнього ОСОБА_6 , щодо якого вирішуються питання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження.

Постановлено кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000136 від 09.05.2022 р., стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт зауважує, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, для забезпечення ефективності здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану Верховною Радою України прийнято низку законів України, якими внесено зміни та доповнення до кримінального процесуального законодавства України, зокрема, до ч. 8 ст. 615 КПК України, у редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» № 2201-IX від 14.04.2022.

Відтак, на думку прокурора, положення ст. 219 КПК України мають загальний характер застосування, однак розділом ІХ1 КПК України передбачено особливий режим досудового розслідування та судового розгляду в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим, строки досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які розслідуються під час дії воєнного стану мають обчислюватися з урахуванням ст. 615 КПК України.

Окрім того, апелянт вважає, що поза увагою суду залишилися доповнення Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей обчислення строків досудового розслідування в умовах воєнного стану» № 3341-IX від 23.08.2023 р., Розділ XI КПК України «Перехідні положення» пунктом 208, відповідно до якого положення абз. 2 ч. 8 ст. 615 КПК України поширюються також і на кримінальні провадження, в яких відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР від дати введення воєнного стану і до дня набрання чинності цим Законом.

Застосування вказаної норми узгоджується з позицією Комітету міністрів Ради Європи, висловленої у ст. 6 Рекомендацій СМ/Rec (2007) 7 державам-членам щодо належного адміністрування (Recommendation CM/Rec(2007)7 of the Committee of Ministers to member states on good administration) згідно з якою, державні органи діють відповідно до принципу правової визначеності. Вони не можуть вживати жодних заходів із зворотною силою, за винятком юридично обґрунтованих обставин.

Більш того, ЄСПЛ навіть допускає ретроактивну дію закону, коли це забезпечує захист суспільних інтересів, у тому числі уточнює початкові наміри законодавця (P. Plaisier B.V. v. the Netherlands, заява N? 46184/16).

Звертає увагу суду і на те, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України допускається відносно особи, яка наділена правами обвинуваченого (підсудного). Ухвалюючи рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , суд фактично наділив його правовим статусом, який не передбачено у вказаній категорії кримінальних проваджень, тим самим вийшовши за межі застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

21.08.2023 р. до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000136 від 09.05.2022 р., відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК України.

Розглядаючи клопотання захисника, суд першої інстанції встановив, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні сплив 05.08.2023 р. (строк досудового розслідування становить 12 місяців, тобто до 09.05.2023 р., але в зв`язку з тим, що виносились постанови про закриття кримінального провадження, які в подальшому скасовувались, їх скасування необхідно також враховувати з 31.08.2022 по 16.09.2022 р. 16 днів та з 30.12.2022 по 10.03.2023 р. 2 місяці 10 днів).

При цьому, суд зауважив, що у справах про застосування до осіб, які скоїли суспільно небезпечне діяння у віці від 11 до 14 років, примусових заходів виховного характеру підозра не повідомляється, а отже, положення п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, щодо закінчення досудового розслідування протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, у даному кримінальному провадженні судом не застосовується.

Дані про продовження строків досудового розслідування в даному кримінальному провадженні суду не надані.

Крім того, судом враховано ті обставини, що зміни до ч. 8 ст. 615 КПК України, внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей обчислення строків досудового розслідування в умовах воєнного стану» № 3341-ІХ від 23.08.2023 р. набули чинності з 24.08.2023 р., в той час як клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру подано до суду 21.08.2023 р., а тому, вказані зміни, на які посилається прокурор, не можуть бути взяті судом до уваги.

За такого, суд першої інстанції дійшов висновку, що за будь-яких умов з 05.08.2023 р. строк досудового розслідування сплинув, тобто ще до 21.08.2023 р. (часу звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру).

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думки учасників кримінального провадження, які вважали ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За положеннями ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження (п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Вказані положення співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини, відображеній, зокрема, у справі «Іванов проти України», де зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі. Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт проти Туреччини», «Вемхофф проти Німеччини». При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09.05.2022 р. до ЄРДР за № 0000136, внесені відомості за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

31.08.2022 р. слідчим СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 постановлено рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

16.09.2022 р. прокурором Миколаївської окружної прокуратури скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 31.08.2022 р.

30.12.2022 р. слідчим СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 постановлено рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

10.03.2023 р. заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_10 скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 30.12.2022 р.

11.08.2023 р. малолітньому ОСОБА_6 , законному представнику ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_8 надано копію клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000136 від 09.05.2022 р. та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

21.08.2023 р. вказане клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно малолітнього ОСОБА_6 направлено до Веселинівського районного суду Миколаївської області.

Інших відомостей про продовження або зупинення строку досудового розслідування реєстр матеріалів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не містить.

Отже, строк досудового розслідування у даному кримінальному проваджені закінчився 09.05.2023 р., однак, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно малолітнього ОСОБА_6 , складено слідчим і затверджено прокурором лише 11.08.2023 р., та цього ж дня вручено ОСОБА_6 , його законному представнику ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_8 .

В подальшому, вказане клопотання, згідно штемпелю на конверті, направлено засобами поштового зв`язку 14.08.2023 р., яке надійшло до суду 21.08.2023 р. та розподілено судді для розгляду.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції, дійшовши висновку, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно малолітнього ОСОБА_6 після закінчення строку досудового розслідування, який не продовжувався у встановленому законом порядку, закрив кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Водночас, суд першої інстанції дав оцінку посиланням прокурора щодо необхідності обчислення строків досудового розслідування із врахуванням положень ч. 8 ст. 615 КК України, який на спростування таких посилань зазначив, що зміни, внесені Законом України № 3341-ІХ від 23.08.2023 р. набули чинності з дня його опублікування, а саме 24.08.2023 р., що настало пізніше, аніж направлення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до суду (14.08.2023 р.), у зв`язку з чим, вони не можуть бути взяті судом до уваги.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на вимогах КПК України.

При цьому, апеляційний суд враховує і те, що законодавцем у подальшому ч. 8 ст. 615 КПК України взагалі виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури» № 3509-IX від 08.12.2023 р., який набрав чинності 01.01.2024 р.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000136 від 09.05.2022 р., за ознаками суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, підлягало закриттю, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки на момент звернення прокурора до суду з клопотанням строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України, закінчився.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000136, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3