Справа №705/765/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Бериславського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 26.12.2023 близько 23 год. 30 хв. в м. Умань Черкаської області, перебуваючи поблизу громадського туалету на території прилеглій до залізничного вокзалу за адресою: вул. Залізнична. 1. м. Умань. Черкаська область, під час конфлікту із ОСОБА_5 , який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ними, з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, штовхнув ОСОБА_5 обома руками в область грудної клітини внаслідок чого вона впала на землю, а ОСОБА_4 наніс потерпілій близько трьох ударів кулаками рук по голові та близько трьох ударів ногами по тулубу, в подальшому зусиллями обох рук заламав ліву ногу потерпілої, чим в сукупності спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді травми голови: забою головного мозку, субдуральних нашарувань над лівою гемісферою головного мозку, множинних дрібних вогнищ кортикальних геморагічних забоїв правої тім`яно-потиличної ділянки, уламкового перелому стінок лівої гайморової пазухи зі зміщенням відламків в порожнину пазух, перелому нижньої стінки орбіти, перелом) задньої третини лівої виличної дуги: рани лобної ділянки голови, рани лівої вушної раковини, закритого двох кісточкового перелому лівої гомілки з вивихом стоп назовні, які згідно висновку судової медичної експертизи № 05-7-01/21 від 11.01.2024, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Допитаний судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що в кінці грудня 2023 року близько опівночі він зі своєю знайомою ОСОБА_6 перебував на вулиці біля залізничного вокзалу м.Умані, де між ними виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 стала його грубо ображати, на що він не втримався та став наносити їй удари руками по голові та ногами по ногам, а після того, як ОСОБА_8 впала на землю він ще пару разів вдарив її ногою в тулуб, після чого припинив бити. Оскільки потерпіла скаржилася на біль від його ударів, то він звернувся до таксиста, який знаходився неподалік та попросив останнього викликати швидку для надання ОСОБА_9 медичної допомоги. В подальшому ОСОБА_7 забрала швидка допомога та відвезла до лікарні. Після вказаних подій він вибачився перед ОСОБА_9 та на даний час вона до нього претензій не має. Розуміє тяжкість вчиненого, щиро кається та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчинених кримінальних правопорушень, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 40 років, осудний, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченої, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, що на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілої, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

- гаманець блакитного кольору та ключ із петлею з тканини сірого кольору - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

- оптичний диск формату CD-R з відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1