Справа № 591/5765/24
Провадження № 1-кс/591/1650/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2024 року слідчий суддя Зарічного районного суду м.Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу заступника директора ТОВ Інформаційне агентство «Україна ІНФО» ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга заступника директора ТОВ Інформаційне агентство «Україна ІНФО» ОСОБА_3 від 03 червня 2024 року, в якій він просить зобов`язати уповноважену особу Сумської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР по його заяві від 28.05.2024, оскільки останні, отримавши його заяву про вчинення кримінального правопорушення секретарем СМР ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст.214 КПК України, відомості до ЄРДР не внесли.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Сумської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. З огляду на положення ч.3 ст.306 КПК України відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до Сумської обласної прокуратури із заявою, в порядку ст. 214 КПК України, від 28.05.2024 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, яке на його думку вчинив секретар СМР ОСОБА_5 .

Вказана заява була одержана Сумською обласною прокуратурою, що підтверджується відповідним штампом на вказаному документі.

Вивчивши у судовому засіданні зміст та доводи заяви, з якою ОСОБА_3 звертався до прокурора, слід зазначити про таке.

Так, згідно правового висновку, який висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, що висловлена Другою судовою палатою ККС ВС у постанові від 30 вересня 2021 року, справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20.

У даному випадку, у поданій ОСОБА_3 заяві від 28.05.2024 йдеться про те, що: 21.05.2024 в адмінбудівлю КП «Шляхрембуд» СМР прибула аудиторська група у складі представників управління внутрішнього контролю та аудиту СМР з метою розпочати перевірку фінансово-господарської діяльності підприємства на підставі розпорядження міського голови №149-Р від 16.05.2024 «Про проведення аудиту окремих питань ефективності фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Шляхрембуд» СМР» та Положення про управління внутрішнього контролю та аудиту СМР, що затверджене рішенням СМР від 10.04.2024 №4705-МР. У вказаному розпорядженні міського голови лише вказаний склад осіб, які мають провести аудит, але, при цьому, не зазначено, чи мають ці особи спеціальні знання та навички у сфері аудиту та бухгалтерської діяльності, чи розуміються вони на управлінні та контролі, не зазначено права та обов`язки перевіряючих, що може призвести до необ`єктивних, неповних та недостовірних висновків та позбавляє права на оскарження. Тому у діях секретаря СМР ОСОБА_6 заявник вбачає ознаки кримінального правопорушення за ч.1 ст. 364 КК України.

Водночас, вважаю, що така заява ОСОБА_3 не містить відомостей про ті обставини, які б свідчили, що дії ОСОБА_7 є суспільно-небезпечними. Фактично заявник не згоден з рішенням ОСОБА_7 щодо призначення внутрішнього аудиту. Але такі обставини не потребують перевірки в порядку КПК України і можуть бути оскаржені в спосіб та порядок, що визначені чинним законодавством.

Тобто, заява від 28.05.2024 року не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК України, згідно якої передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

За таких обставин, у даному випадку не було підстав для внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР, отже відсутня і бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Враховуючи зазначене, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 303,307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги заступника директора ТОВ Інформаційне агентство «Україна ІНФО» ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР відмовити.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1