У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000403 за апеляційною скаргою прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченої за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

-обвинуваченої за ч. 2 ст. 364 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2024 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, №0000403 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначив, що повертаючи прокурору обвинувальний акт та аргументуючи підстави для його повернення суд вказав, що під час досудового розслідування кримінального провадження було порушено правила територіальної підслідності та правила територіальної підсудності при направленні обвинувального акта на розгляду до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Пояснив, що досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось слідчими слідчого управління ГУНП в Миколаївській області, територіальна юрисдикція якого розповсюджується на всю територію Миколаївської області, у тому числі місто Миколаїв та Новобузький (на даний час - Баштанський) район Миколаївської області. Крім цього, на стадії підготовчого судового засідання Ленінським районним судом м. Миколаєва не досліджувались жодні докази по кримінальному провадженню, що унеможливлює обґрунтування позиції суду щодо порушення територіальної підслідності кримінального провадження.

Зазначив, що під час підготовчого судового засідання суд удався до аналізу і оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, зокрема, з`ясування обставин вчинення кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, оскільки вони підлягають доказуванню під час судового розгляду, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Вважає, що встановлення на думку суду першої інстанції, порушення правил територіальної підсудності, не може бути підставою до повернення обвинувального акта прокурору.

Узагальнені доводи інших учасників судового провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 , який дії в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Зазначив, що при дослідженні обвинувального акта встановлено, що згідно його змісту, фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими щодо обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 364 КК України, викладені поверхово, не конкретно, формулювання обвинувачення в цілому є неконкретним і не містить обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Вказав, що з аналізу змісту висунутого обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364 КК України, кожної окремо, вбачається, що воно є суперечливими, неоднозначним, таким, яке не містить чіткого формулювання висунутого обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зазначив, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, прокурором не зазначено ступінь участі і роль кожної обвинуваченої у інкримінованих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , кожній окремо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме обвинувачення (кожного окремо) зведено до однакового змісту. Обвинувачення трактує їх дії, як співучасників, та не зазначає про це.

Вважає доводи прокурора про те, що суд, повертаючи обвинувальний акт з вказаних в ухвалі підстав, вийшов за межі питань, передбачених ст. 314 КПК України, та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження, не обґрунтованими.

Захисник погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку, обвинувачення, що стосується ОСОБА_6 підсудне Ленінському районному суду м. Миколаєва, а обвинувачення, що стосується ОСОБА_9 не підсудне цьому суду, а тому направити провадження до іншого суду згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України не можливе.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, який містить підстави для безумовного скасування рішення, тому що є непідсудним цьому суду, суперечить загальній засаді кримінального провадження - законності. Як правило, недотримання територіальної підсудності тягне за собою рішення про направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку, обвинувачення, що стосується ОСОБА_6 підсудне даному суду, а обвинувачення що стосується ОСОБА_9 не підсудне.

А тому направити провадження до іншого суду, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України не можливе. Оскільки на підставі цього обвинувального акта призначити судовий розгляд неможливо, суд першої інстанції вважав, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підлягає поверненню прокурору, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки він не відповідає загальним засадам цього Кодексу.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час апеляційного розгляду. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Так, процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

В приписах ст. 291 КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта. Повернення обвинувального акта прокурору в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акта прокурору суд першої інстанції зазначив, що призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, який містить підстави для безумовного скасування рішення, тому що є непідсудним цьому суду, суперечить загальній засаді кримінального провадження - законності.

Суд першої інстанції вважав, що порушено правила територіальної підслідності та правила територіальної підсудності при направленні обвинувального акта на розгляду до Ленінського районного суду м.Миколаєва.

Суд вказав, що як ОСОБА_6 , так і іншій обвинуваченій ОСОБА_9 , службовим особам структури Держгеокадастру у Миколаївській області, інкримінують вчинення протягом жовтня - грудня 2015 року кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності ( ОСОБА_9 - ч. 2 ст. 364 і ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_6 - ч. 2 ст. 364 КК України) за місцем їх служби - першої в АДРЕСА_3 .

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку, обвинувачення, що стосується ОСОБА_6 . підсудне даному суду, а обвинувачення що стосується ОСОБА_9 не підсудне Ленінському районному суду м. Миколаєва. А тому направити провадження до іншого суду, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України не можливе.

Тобто фактично, суд першої інстанції не перевірив обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, а удався до аналізу і оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження.

Також заслуговують на увагу доводи прокурора, що на стадії підготовчого судового засідання судом першої інстанції не досліджувались жодні докази по кримінальному провадженню, що унеможливлює обґрунтування позиції суду щодо порушення територіальної підслідності вказаного кримінального провадження.

Колегія суддів зауважує, що зазначена судом першої інстанції обставина щодо порушення правил територіальної підсудності вказаного кримінального провадження, не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, зважаючи на вимоги ч. п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, яка передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відтак, рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору суперечить вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За такого, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2024 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному №0000403 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_10