Справа №693/328/19
УХВАЛА

про призначення експертизи

10.05.2024 м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

законного представника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про призначення судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 у межах розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 14.03.2019, щодо вчинення суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000099 від 14.03.2019 відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

10.05.2024 до суду надійшло клопотання прокурора призначення судової психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 116 від 16.01.2019 на період часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 виявляв і виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії з епізодичним перебігом в стані нестабільної, неповної ремісії з субпсихотичними розладами, з коморбідною алкоголізацією і розладами адаптації, через що він не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними, не здатний самостійно приймати участь у проведенні слідчих дій та розгляді справи в суді.

З огляду на характеризуючі підекспертного дані, за своїм психічним станом, через субдепресивні розлади, суїцидальні тенденції, ідеї одержимості, шизотипові розлади, емоційно-вольові сфери, агресивні тенденції, прояви некритичності, що створюють активний тип суспільної небезпеки, і може привести до скоєння суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом і лікуванням в примусовому порядку.

Встановлення неосудності (обмеженої осудності) особи здійснюється судом на підставі висновків психіатричної експертизи. Статтею 95 КК України передбачено, що огляд зазначених осіб для вирішення питання про наявність підстав для припинення або зміни застосування таких заходів здійснюється комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців. Враховуючи правову позицію Верховного Суду у справі № 295/3716/18 від 09.03.2023, згідно з якою, якщо з дня виготовлення висновку судово психолого-психіатричної експертизи минуло більше 4-х років, є необхідність у повторному проведенні такої експертизи, з метою непорушення прав особи, відносно якої розглядається вказане клопотання.

Отже, враховуючи той факт, що з моменту проведення експертизи минуло більше 5 років, на даний час не відомо про психолого-психіатричний стан особи, стосовно якої ініціюється питання застосування примусових заходів медичного характеру, виникла необхідність у призначенні судової психолого-психіатричної експертизи.

Тому просить клопотання про призначення експертизи задовольнити. Доручити експертам з числа експертів Черкаської філії судових експертиз державної установи «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» проведення судової психіатричної експертизи. В ході проведення експертного дослідження перед експертами поставити наступні питання:

-Чи страждає ОСОБА_4 на даний час яким-небудь психічним захворюванням, якщо так, то яким саме?

-Чи є на даний час ОСОБА_4 осудним, чи здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними?

-Чи може ОСОБА_4 приймати участь у судовому розгляді?

-Чи потребує ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримала та просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

ОСОБА_4 також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши доводи клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно зі ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Як встановлено у судовому засіданні, органами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні призначалася судова психіатрична експертиза, яка була проведена. Згідно з висновком судової психіатричної експертизи № 116 від 16.01.2019 на період часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих йому дій, ОСОБА_4 виявляв і виявляє прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії з епізодичним перебігом в стані нестабільної, неповної ремісії з субпсихотичними розладами, з коморбідною алкоголізацією і розладами адаптації, через що він не здатний усвідомлювати свої дії і керувати ними, не здатний самостійно приймати участь у проведенні слідчих дій та розгляді справи в суді.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза у кримінальних справах призначається та проводиться на підставах та у порядку, передбаченому законом. У свою чергу порядок організаційних засад проведення судово-психіатричної експертизи визначає наказ Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року за № 865 «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи».

Психіатрична експертиза може бути проведена амбулаторно та стаціонарно. Оскільки проведення стаціонарної психіатричної експертизи вимагає тривалого спостереження за особою та дослідження її здоров`я, така особа повинна бути ухвалою суду направлена до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.

Європейським Судом з прав людини в своїй усталеній практиці також зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення від 24.10.1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» (Winterwerp v. theNetherlands), заява № 6301/73).

Положеннями Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08.10.98 № 53/5, передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи (п. 1.2.13).

Організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи визначені Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 № 865.

Відповідно до пунктів 6 та 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи за формою проведення судово-психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною, за процесуальними ознаками - первинною, повторною, додатковою.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу (п. 10 вказаного Порядку).

Згідно з ч. 4 ст. 513 КПК України, якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Встановлення неосудності (обмеженої осудності) особи здійснюється судом на підставі висновків психіатричної експертизи.

Статтею 95 КК України передбачено, що огляд зазначених осіб для вирішення питання про наявність підстав для припинення або зміни застосування таких заходів здійснюється комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців. Аналіз наведених норм свідчить, що стан здоров`я особи та необхідність у застосуванні того чи іншого примусового заходу має бути встановлено саме на момент судового розгляду. Потім доцільність у їх застосуванні перевіряється через кожні 6 місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Отже, з урахуванням того, що з моменту проведення експертизи минуло більше 5 років, на даний час не відомо про психолого-психіатричний стан особи, стосовно якої ініціюється питання застосування примусових заходів медичного характеру, виникла необхідність у призначенні судової психолого-психіатричної експертизи.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що з метою повного та всебічного дослідження обставин по справі, визначення психічного стану особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, на даний час, для з`ясування, чи усвідомлює вона свої дії та чи потребує заходів медичного характеру, зважаючи на значний час, який пройшов після проведення попередньої судової психіатричної експертизи (висновок від 16.01.2019 № 116), суд доходить висновку, що клопотання прокурора про призначення судової психіатричної експертизи є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 242, 332, 372, 509 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Призначити по матеріалах клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 14.03.2019, щодо вчинення суспільно небезпечного діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, судову психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вирішення якої поставити запитання:

- Чи страждає ОСОБА_4 на даний час яким-небудь психічним захворюванням, якщо так, то яким саме?

- Чи є на даний час ОСОБА_4 осудним, чи здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними?

- Чи може ОСОБА_4 брати участь у судовому розгляді?

- Чи потребує ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

Проведення експертизи доручити експертам Черкаської Філії судових експертиз Державної установи «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (вул. Павлова, 46, м. Сміла, Черкаська область).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за відмову від дачі висновку та дачу завідомо неправдивого висновку за статтями 384, 385 КК України.

Для дослідження надати експертам матеріали кримінального провадження № 0000099 від 14.03.2019 та судової справи № 693/328/19 (провадження № 1-кп/705/283/24).

Висновок експертизи після її проведення направити до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1