ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08 квітня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 127/19722/17

Провадження № 11-кп/4820/14/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про закриття кримінального провадженняза ч.2 ст.146 КК України під час розгляду апеляційних скарг прокурора Вінницької області ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_16 навирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0000156, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2017, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Петрик Літинського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянина України, раніше не судимого,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Тростянець, Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянина України, раніше не судимого, визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

В провадженні Хмельницького апеляційного суду перебуває на розгляді кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Вінницької області ОСОБА_13 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_16 навирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до вироку місцевого суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146 КК України, ч.2 ст.187 КК України, кожного.

Призначено ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі кожному; за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, кожному.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю, кожному.

Згідно вироку суду,ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 10.05.2017 приблизно о 00:30, перебуваючи біля кафе «Діброва» по вул. Салтикова-Щедріна, 110 в м. Вінниці з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, почали наносити потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 удари по різним частинах тіла - в ділянку обличчя, тулуба та кінцівок, погрожуючи пристроєм для відстрілу гумових куль «Форт -12р» к. 9 мм № НОМЕР_1 , при цьому висловлюючи погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, заволоділи належним потерпілим майном, а саме: мобільним телефоном «iPhone 5с» вартістю 3181.60 грн. та наручним годинником «Casio G-Shock DW-5600E-1VER» вартістю 422.50 грн., які належать ОСОБА_17 , мобільним телефоном «Samsung G7» вартістю 4891.90 грн., який належить ОСОБА_18 , мобільним телефоном «Samsung J120» вартістю 2692.64 грн., який належить ОСОБА_19 .

Після нападу на потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на автомобілі «BMW Х5» номерний знак НОМЕР_2 покинули місце злочину, отриманим в ході нападу, розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілим матеріальний збиток.

В результаті злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження - синці на голові, в ділянці лівого ліктьового суглобу, в ділянці лівого променево-запястного суглобу, садна на правій кисті, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета; у ОСОБА_19 виявлено тілесні ушкодження - синці на голові, синці на передній поверхні шиї, на передній поверхні грудної клітки зліва, на правому та лівому плечах, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета; у ОСОБА_18 виявлено тілесні ушкодження - забійні рани шкіри та слизової оболонки нижньої губи справа, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмета.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 10.05.2017 приблизно о 00:45, перебуваючи біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_5 , усвідомлюючи свої незаконні дії, маючи прямий умисел на викрадення людини та позбавлення її волі, протиправно, відкрито, із застосуванням фізичного насильства заштовхали ОСОБА_17 в багажник автомобіля «BMW Х5» номерний знак НОМЕР_2 , відвезли в приміщення гаража, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , де протиправно створили зовнішні перешкоди вільного пересування, пристебнувши ліву руку металевими кайданками до труби, при цьому застосовуючи фізичне насильство, затискуючи праву руку в металеві тиски, здійснили постріл біля вуха з пристрою для відстрілу гумових куль «Форт -12р» к. 9 мм № НОМЕР_1 , після чого висловили вимогу про передачу ОСОБА_20 їм грошей у сумі 1000 доларів США.

В результаті злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження - синці на голові, в ділянці лівого ліктьового суглобу, в ділянці лівого променево-запястного суглобу, садна на правій кисті, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись з вироком суду прокурор, обвинувачені та їх захисники подали апеляційні скарги.

Прокурор просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.2 ст.146, ч.2 ст. 187 КК України скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України. Призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності.

Визнати винним ОСОБА_11 у вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України. Призначити ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_11 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності.

Визнати винним ОСОБА_12 у вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.187 КК України. Призначити ОСОБА_12 покарання за ч.2 ст.146 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є у його власності. В решті вирок залишити без змін.

Зазначає, що судом в повній мірі не враховано особи винних. Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили злочин групою осіб із погрозою застосування зброї (пристроєм для відсирілу гумових куль, муляжем гранати Ф-1), яку потерпілі сприймали як загрозливу для свого життя та здоров`я, а також застосуванням кайданків до потерпілого ОСОБА_17 та завдання йому болю і стражданням затискаючи його руку в тисках, у вчиненому не розкаялись, збитки завдані своїми злочинними діями потерпілим не відшкодували. Також не враховано належним чином думку потерпілого ОСОБА_17 щодо суворого покарання обвинувачених.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 в поданій апеляційній скарзі просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 стосовно ОСОБА_11 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Вважає, що вирок належним чином необґрунтований, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, також наявне істотне порушення вимог процесуального закону.

Вказує, що його підзахисному було відмовлено слідчим в ознайомлені із матеріалами кримінального провадження, про що свідчить відсутність підпису ОСОБА_11 у протоколі в ознайомленні з матеріалами провадження. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконній шляхом, а також на припущеннях.

Обвинувачений ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 скасувати, посилаючись на те, що йому інкримінований важкий злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України неправомірно, будь яких намірів на вчинення вказаного злочину він не мав, такий злочин не вчиняв.

Посилається на те, що конфлікт з потерпілими стався із-за побитяття його товариша ОСОБА_11 , проти потерпілих була відкрита кримінальна справа №0002965 від 17.06.2017 року, чому судом не дано оцінки. Вважає, що у потерпілих були підстави його обмовити, щоби самим уникнути відповідальності.

Зазначає, що наявні докази не підтверджують його вини, а також повністю суперечать словам та показам потерпілих.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 в поданій апеляційній скарги просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 скасувати повністю чи частково та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 не винним у пред`явленому обвинувачені, за недоведеності в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Чи змінити вирок.

Вважає, що ОСОБА_10 інкримінований важкий злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України неправомірно, будь яких намірів на вчинення вказаного злочину він не мав, такий злочин не вчиняв.

Звертає увагу, що при винесені вироку суд першої інстанції неправильно оцінив пояснення і доводи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не встановив об`єктивну істину, не взяв до уваги, що першими вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України уявними потерпілими поліцейські, які прибули на місце пригоди. Першими вчинили кримінальне правопорушення ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 . ОСОБА_10 не мав наміру і мети на заволодіння майном потерпілих, його мета була пошук та виявлення викраденого майна, яке належало його підприємницькій діяльності. Жодний речовий доказ з майна потерпілих у ОСОБА_10 слідством вилучений не був. Такі речові докази відсутні.

ОСОБА_10 допустимо інкримінувати лише правопорушення вчинені з 09 по 10.05.2017 року передбачених на дату вчинення лише по ст.ст. 124, 125, 129, 146, 194 КК України.

Також звертає увагу, що ОСОБА_21 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, від правоохоронних органів та суду не ухилявся, добровільно видав речі, які він зберігав на законних підставах, має малолітніх дітей, матір ОСОБА_22 , яка постійно хворіє, потребує від ОСОБА_10 постійної матеріальної допомоги та бабу похилого віку ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку ОСОБА_10 постійно підтримує та доглядає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_16 в поданій апеляційній скарзі просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2020 скасувати в частині визнання ОСОБА_12 винним за ч.2 ст.187 КК України.

Вважає, що покази потерпілих у даному кримінальному провадженні слід оцінювати критично, останні оговорюють обвинувачених та не висвітлюють дійсні обставини події, прагнучи помсти за отримані тілесні ушкодження. Інших доказів на підтвердження корисливої мети вчиненого, окрім показів самих потерпілих, не встановлено. Версія подій висловлена обвинуваченими стороною обвинувачення не спростована. Принципу доведеності поза розумним сумнівом не дотримано.

Таким чином, винуватість ОСОБА_12 за ч.2 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшла, із-за відсутності таких складових як корисливий мотив та попередньої змови.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні 13.11.2023 захисники обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявили клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.146 КК України та закриття кримінального провадженняза ч.2 ст.146 КК України стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначають, що з моменту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, а саме з 10.05.2017, минуло понад 5 років.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні 13.11.2023 підтримали клопотання своїх захисників та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження за ч.2 ст.146 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у судове засідання 08.04.2024 не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Захисник ОСОБА_7 повідомила, що обвинувачений ОСОБА_10 перебуває на військовій службі і зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 з 23.03.2024, що підтверджується довідкою виданою командиром військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_24 НОМЕР_4 від 26.03.2024.

Захисник ОСОБА_8 повідомив, що обвинувачений ОСОБА_11 отримав повістку, згідно якої йому необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 08.04.2024, що підтверджується наданою копією повістки №798 від 07.04.2024, виданою начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_25 .

Захисник ОСОБА_9 повідомила, що обвинувачений ОСОБА_12 не зміг з`явитися в судове засідання, оскільки він захворів.

Представник потерпілих та потерпілі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились.

Захисники обвинувачених не заперечували проти розгляду їх клопотання за відсутності обвинувачених, які вже висловили свою думку з приводу поданих клопотань про закриття кримінального провадження за ст.146 ч.2 КК України та підтримали ці клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань захисників та їх розгляду у даному судовому засіданні у відсутність обвинувачених.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотань захисників у відсутність обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яків судовому засіданні 13.11.2023 висловили свою думку щодо клопотання, після роз`яснення особливостей та наслідків закриття кримінального провадження за такою підставою, що ця підстава для закриття є нереабілітуючою, підтримали подане їх захисниками клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження щодо клопотань захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про закриття кримінального провадженняза ч.2 ст.146 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів уважає, що клопотання підлягають задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до вимог статті 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КПК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

При цьому, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, незалежно від визнання вини особа звільняється у зв`язку із закінченням строків давності від кримінальної відповідальності, а не від покарання, при наявності на це згоди особи (постанова ВС від 12.11.2019 року у справі №566/554/16-к, постанова ВС від 11.11.2020 року у справі №455/229/17, постанова від 26.03.2020 року у справі № 730/67/16-к, постанова ВС від 29 липня 2021 року у справі № 552/5595/18). ВС зазначив також, що передбачений законом (ст.49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Під час апеляційного розгляду захисники обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заявили клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.146 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадженняза ч.2 ст.146 КК України стосовно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні 13.11.2023 підтримали клопотання своїх захисників та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України та закрити кримінальне провадження за ч.2 ст.146 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Так, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнано винними в тому числі у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, кожного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України, 10 травня 2017 року.

Санкцією ч. 2 ст. 146 КК України передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України є злочином середньої тяжкості, за змістом ч.3 ст.12 КК України в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, тоді як на час розгляду клопотання - це кримінальне правопорушення віднесене до категорії нетяжких злочинів, згідно з чинною ч.4 ст.12 КК України в редакції Закону України № 2617-VIІІ від 22.11.2018.

За положеннями п.3 ч.1 ст. 49 КК України в редакції як на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, так і на час розгляду клопотання, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, як у разі вчинення нетяжкого злочину, так і злочину середньої тяжкості.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності відповідного клопотання та згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що інкриміноване обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 146 КК України, відповідно до положень статті 12 КК України та санкції вказаної статті, за класифікацією відноситься до нетяжкого злочину.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено. У нашому випадку строк давності слід обчислювати з дня вчинення злочину за ч.2 ст.146 КК України - 10 травня 2017 року, відповідно до обвинувального акту та вироку суду.

Станом на час розгляду клопотання в суді апеляційної інстанції минуло п`ять років з дня вчинення вказаного кримінального правопорушення, відповідно закінчився строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.

При цьому, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК строків іншого кримінального правопорушення, а також щодо ухилення вказаних обвинуваченихвід органів досудового розслідування або суду, тому перебіг давності не зупинявся, відповідно і підстав для застосування положень частини 3 статті 49 КК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень статті 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою статтею 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

В судовому засідання обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили розуміння зазначених норм матеріального та процесуального законів, підтримали подане їх захисниками клопотання, розуміючи особливості та наслідки закриття кримінального провадження за такою підставою, з огляду на те, що ця підстава для закриття є нереабілітуючою, просили кримінальне провадження закрити, звільнивши їх від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.146 КК України на підставі статті 49 КК України.

Враховуючи, що на момент апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції у цьому кримінальному провадженні закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 146 КК України, захисники обвинувачених звернулися з клопотанням про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення, із закриттям кримінального провадження, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримали клопотання захисників,всі умови для застосування положень ст.49 КК України, яка має імперативний (обов`язковий) характер, дотримані, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та про звільнення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Отже, з урахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції в частині визнання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України необхідно скасувати, відповідно до вимог статті 417 КПК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 146 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, із закриттям кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Разом із тим, колегія суддів роз`яснює, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок злочину шкоди в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 417 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисників обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.146 КК України на підставі вимог ст.49 КК України та закриття провадження, задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2020 року стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в частині визнання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, скасувати.

На підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, звільнити ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за вчинене ними кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3