Справа № 488/625/24
Провадження № 1-кс/488/96/24 р.
УХВАЛА

27.02.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2024 року слідчий СВ ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратура м. Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке вилучено в ході проведення огляду предмету від 24.02.2024 року у кримінальному провадженні №0000158 від 21.02.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З матеріалів клопотання слідує, що 21.02.2024, приблизно о 04:00 годині ранку, за адресою: м. Миколаїв, вул. Оранжерейна, 23, працівниками поліції під час відпрацювання сигналу про домашнє насильство виявлено предмети, які схожі на вибухові речовини та вибухові пристрої (детонатори).

24.02.2024 під час додаткового допиту в якості свідка ОСОБА_4 працівниками головного відділу контррозвідки Управління СБ України в Миколаївській області, свідком була долучена сім-карта мобільного оператору «Київстар» з номером - НОМЕР_1 , з посиланням на її використання його батьком ОСОБА_5 для реєстрації у додатку Телеграм, у чатах та каналах якого останній висловлював свою проросійську позицію та особисто писав інформацію певному абоненту щодо руху українських літаків в серпні 2023 року.

24.02.2024 в період часу з 16:10 год. по 17:00 год. був проведений огляд вказаної сім-картки, яку в подальшому упаковано у сейфпакет № НОМЕР_2 .

Посилаючись на те, що на вилучених в ході огляду речах могли зберегтись сліди вчинення кримінального правопорушення, а також - міститься інформація, яка може мати суттєве доказове значення у кримінальному провадженні про вчинення даного тяжкого злочину, тому з метою збереження речових доказів та запобіганням інших осіб можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Вирішуючи заявлене клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Питання щодо арешту майна регулюється Главою 17 КПК України, зокрема, як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, тобто є речовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями Глави 16 та ч.5 ст.171 КПК України, за клопотанням слідчого, прокурора може бути вирішене питання про накладення арешту, в тому числі на тимчасово вилучене майно.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує зі змісту клопотання та доданих доказів, органом досудового розслідування проводиться досудове слідство в межах порушеного за ч.1 ст.263 КК України кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №0000158 від 21.02.2024 р.

Відповідно до заяви, доданої до клопотання слідчого про арешт майна, вказана сім-карта мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_1 добровільна видана 24.02.2024 р. свідком ОСОБА_4 органу досудового розслідування, отже слідчим не доведено підстав вважати, що дана річ набула статусу тимчасово вилученого майна (ч.7 ст. 236 та ч.7 ст. 237 КПК), відповідає критеріям, визначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, та незастосування арешту може призвести до її приховування, втрати чи знищення, тощо.

Більш того, обставин, які б вказували на доказове значення даної сім-картки мобільного оператору у даному кримінальному провадженні (за ч.1 ст.263 КК), слідчим не зазначено та не доведено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У клопотання слідчого СВ ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 про арешт майна, зокрема сім-карти оператора Київстар з номером НОМЕР_3 , - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її постановлення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1