справа № 174/714/24
п/с 1-кс/174/248/2024
У Х В А Л А
28 червня 2024 року м. Вільногірськ
Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Вільногірська Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, з неповною загальною середньою освітою, дітей не має, не працює, без зареєстрованого місця проживання, військовозобов`язаний, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на обліку як безробітний не перебуває, раніше судимий:
- 07.05.2007 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 30.10.2008 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 16.06.2011 звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 25 днів;
- 30.12.2013 Красногвардійським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 17.05.2018 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 06.11.2019 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 23.03.2020 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 03.06.2021 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 246, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі.
Звільнений 24.04.2024 з Солонянської ВК № 21 у зв`язку з відбуттям строку покарання
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України, -
28.06.2024 слідчий звернулася до слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , 04.06.2024, близько 21.00 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходився у приміщенні коридору поверху АДРЕСА_1 , де в приміщенні ванної кімнати загального користування побачив велосипед марки «Azimut» чорного кольору, бувший у використанні, в робочому стані, належний потерпілому ОСОБА_6 , який ОСОБА_5 визначив для себе як предмет злочинного посягання, внаслідок чого в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеду марки «Azimut».
У той же день, тобто 04.06.2024, близько 21.05 год., ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись в приміщенні коридору поверху АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, з приміщення ванної кімнати загального користування викрав велосипед марки «Azimut» чорного кольору, бувший у використанні, в робочому стані вартістю 2 860,00 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Повторно, ОСОБА_5 , 05.06.2024, близько 11.00 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходився на сходинковому майданчику поверху АДРЕСА_2 , де побачив велосипед марки «Україна» сріблястого кольору, з чоловічою рамою, бувший у використанні, в робочому стані, належний потерпілому ОСОБА_7 , який ОСОБА_5 визначив для себе як предмет злочинного посягання, внаслідок чого в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного велосипеду марки «Україна».
У той же день, тобто 05.06.2024, близько 11.05 год., ОСОБА_5 продовжуючи знаходитись на сходинковому майданчику поверху АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, викрав велосипед марки «Україна» сріблястого кольору, з чоловічою рамою, бувший у використанні, в робочому стані, вартістю 1 500,00 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Повторно, ОСОБА_5 , 05.06.2024, близько 16.00 год., проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , де біля під`їзді № 1 вказаного будинку, побачив мопед марки «Рига-16», без реєстраційного номеру, з номером рами НОМЕР_1 , корпусом зеленого кольору, бензобаком червоного кольору, 1978 року випуску, з об`ємом двигуна 49,9 см3, бувший у використанні, належний потерпілій ОСОБА_8 , внаслідок чого в останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.
У той же день, тобто 05.06.2024, близько 16.05 год. ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, мопедом марки «Рига-16», без реєстраційного номеру, з номером рами НОМЕР_1 , корпусом зеленого кольору, бензобаком червоного кольору, 1978 року випуску, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, всупереч волі користувача та власника, підійшов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, передбачаючи наслідки незаконного заволодіння транспортним засобом та свідомо цього бажаючи, не маючи права керувати вищевказаним транспортним засобом та дозволу власниці ОСОБА_8 , з метою обернення вказаного транспортного засобу на свою користь, не приводячи двигун у дію, покотив мопед марки «Рига-16», без реєстраційного номеру, з номером рами НОМЕР_1 , корпусом зеленого кольору, бензобаком червоного кольору, 1978 року випуску, вартістю 4 166,67 грн. з місця вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.
Повторно, ОСОБА_5 , 05.06.2024, близько 20.00 год., знаходився в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , де на поверхні обіднього столу побачив мобільний телефон марки «Huawei» модель «CUN-U29» золотавого кольору, в робочому стані, бувший у використанні, належний потерпілій ОСОБА_9 , який ОСОБА_5 визначив для себе як предмет злочинного посягання, внаслідок чого в останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою.
У той же день, тобто 05.06.2024, близько 20.10 год., продовжуючи знаходитись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, під час розмови з ОСОБА_9 , зловживаючи довірою потерпілої, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_9 сприймає його як свого знайомого та довіряє йому, використовуючи довірливі відносини з останньою, попрохав надати йому належний останній мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон потерпілій, на що ОСОБА_5 отримав від останньої, яка будучи впевненою в доброчесності його намірів та не підозрюючи злочинних дій, мобільний телефон марки «Huawei» модель «CUN-U29» золотавого кольору, в робочому стані, бувший у використанні, вартістю 1 349,00 грн., з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, після чого, зробивши вигляд, що розмовляє по мобільному телефону, відійшов до приміщення коридору вищевказаної квартири, після чого, впевнившись, що потерпіла ОСОБА_9 не звертає на нього уваги, заволодів вищевказаним мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, і залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на зазначену суму.
27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, вважаючи його законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Прокурор та слідча зазначили, що існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні з яким особисто знайомий. Місця реєстрації у м. Вільногірську підозрюваний не має, міцних соціальних зв`язків не має, не працює.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 24.04.2024 він звільнився і спробував працювати, не вживав алкогольні напої, але потім не втримався і перейшов межу закону про що шкодує, він просить не обирати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов`язується з`являтись, може влаштуватись на роботу. Також заявив про бажання піти добровольцем на фронт, він навіть вже взяв повістку на 02.07.2024. Для потерпілих він загрози не несе, не дзвонив їм та не збирається дзвонити.
Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, доходжу наступного висновку.
27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення; протоколами огляду місця події; протоколами допиту потерпілих та свідків; протоколами огляду та додатками до них; постановами про визнання та приєднання до провадження речових доказів; висновками судово-товарознавчих експертиз; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотозображенням; протоколами пред`явлення предметів для впізнання за фотозображенням.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, оголошена ОСОБА_5 органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України є обґрунтованою та прокурором в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено і маються достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він є особою, раніше судимою, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (всього 2 епізоди), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном до 8 років, що є тяжкими кримінальними правопорушеннями злочинами. Не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків, не працює та не має легальних джерел доходу, місця проживання не має, на території Вільногірської громади не зареєстрований за офіційними даними.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
При цьому, на думку слідчого судді, ризик незаконного впливу на потерпілого у кримінальному провадженні в процесі розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу не знайшов свого підтвердження і є припущенням.
Отже, враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення, не працює, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.08.2024 року, що знаходиться в межах строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та відповідає вимогам ст. 197 КПК України. Особа раніше затримана не була.
При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш мякого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш мякі запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
За таких обставин клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а доводи підозрюваного не можуть бути прийняті до уваги.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою на 59 днів з моменту оголошення ухвали суду, тобто до 25 серпня 2024 року включно.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,заставу в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч пятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на користь держави.
Підозрюваний та заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обовязки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Визначити термін дії обовязків, покладених судом, в разі внесення застави з дня її внесення до 25 серпня 2024 року включно.
В разі внесення застави з моменту звільнення з-під варти, підозрюваний зобовязаний виконувати покладені на нього обовязки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти в звязку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Розяснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання заставодавцем, а також ним покладених на нього обовязків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування.
Строк дії ухвали - до 25 серпня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали. Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити учасника процесу.

Слідчий суддя ОСОБА_1