Справа № 493/427/24
Провадження № 1-кп/493/104/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО - СУДДІ ТІТОВОЇ Т.П.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ СИРОТА О.В.

ПРОКУРОРА ГЛУШКА С.М.

ПОТЕРПІЛОГО ОСОБА_1

ЗАХИСНИКА АДВОКАТА СОКЕРЧАКА В.В.

ОБВИНУВАЧЕНОЇ ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000128, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кричунове Любашівського району Одеської області, українки, громадянки України, яка має середню освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та мешканки: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального акту від 13.03.2024 року, 20.01.2024 року приблизно о 12:00 год, в умовах воєнного стану запровадженого ЗУ від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року, № 451/2023 від 26.07.2023 року та № 734/2023 від 06.11.2023 року у ОСОБА_3 , яка знаходилась у приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_4 », що розташований по АДРЕСА_2 , виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме електронного штангенциркуля, з вітрини зазначеного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в той же день та час, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину ФОП « ОСОБА_4 », що розташований по АДРЕСА_2 , підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, непомітно для власника майна та інших осіб, з торгівельної вітрини на якому знаходились інструменти, таємно викрала один електронний штангенциркуль марки «S-Line 0/01 мм 150 мм (15-642)» вартістю 528,75 грн.

В подальшому, ОСОБА_3 місце вчинення кримінального правопорушення покинула та викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ФОП « ОСОБА_4 » майнової шкоди на загальну суму 528,75 грн.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 185 ч. 4 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

13 березня 2024 року між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області Глушко С.М. та підозрюваною ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката Сокерчака В.В. укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Вказана угода про визнання винуватості укладена за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_4 .

Згідно даної угоди прокурор Подільської окружної прокуратури Глушко С.М. та підозрювана ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 185 ч. 4 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрювана беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна нести ОСОБА_3 , у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від основного призначеного покарання з випробуванням строком та покладення на ОСОБА_3 відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні щодо затвердження угоди не заперечував.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, просила затвердити угоду про визнання винуватості. Підтвердила суду, що зазначену угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для неї є зрозумілими.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До вказаної угоди про визнання винуватості, в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України була надана письмова згода прокурору від потерпілого ОСОБА_4 , в якій він не заперечує щодо укладення вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Подільської окружної прокуратури Глушко С.М., підозрюваною ОСОБА_3 , за участю захисника Сокерчака В.В. та в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури Глушко С.М. та обвинуваченою ОСОБА_3 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати за проведення експертизи, відповідно до довідки на суму 1514,56 грн. - підлягають стягненню на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 13 березня 2024 року про визнання винуватості між прокурором Подільської окружної прокуратури Глушко С.М. та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешти, накладені на майно ухвалами слідчого судді від 13.02.2024 року, - скасувати.

Речовий доказ штангенциркуль марки «S-Line 0/01 мм 150 мм (15-642)», який знаходиться на зберіганні у ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області згідно квитанції № 000591, повернути за належністю ОСОБА_4 , оптичний носій інформації СD-R диск ємністю 700 МВ, на якому міститься відеозапис з камери відеоспостереження торгівельного залу магазину ФОП « ОСОБА_6 » за 20.01.2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ