ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/165/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 194 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року.

Даним вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, приватного підприємця, з середньою освітою, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

У справі вирішено питання арешту майна, речових доказів, процесуальних витрат.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 13.05.2020 року приблизно о 03 год. 30 хв. у нього, який перебував по просп. Степана Бандери в м. Тернополі спільно з ОСОБА_10 , маючи при собі заздалегідь підготовленні знаряддя вчинення злочину, а саме полімерне відро та змінений дистильований нафтопродукт (бензин, газ, дизельне паливо та нафтова олива) виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_14 та знаходився в дворі будинку АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 , який перебував по АДРЕСА_3 спільно з ОСОБА_10 , маючи при собі заздалегідь підготовленні знаряддя вчинення злочину, а саме полімерне відро наповнене зміненим дистильованим нафтопродуктом (бензином, газом, дизельним паливом та нафтовою оливою), переліз через огорожу в двір будинку АДРЕСА_3 . Після того, як ОСОБА_9 проник через огорожу на територію, де знаходився автомобіль марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , перебуваючи на огорожі передав йому відро наповнене зміненим дистильованим нафтопродуктом та залишився на огорожі.

Надалі, ОСОБА_9 13.05.2020 року близько 03 год. 45 хв., діючи умисно, усвідомлюючи наслідки вчиненого, керуючись невстановленим слідством мотивом та з метою пошкодження вказаного автомобіля, вилив з полімерного відра змінений дистильований нафтопродукт на передню поверхню кузова та праву сторону автомобіля марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 .

Далі, ОСОБА_10 , перебуваючи на огорожі вкинув на капот кузова вказаного автомобіля джерело відкритого вогню, внаслідок чого здійнялося полум`я, яке охопило автомобіль.

Після скоєного, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 впевнившись, що їм вдалось здійснити намір на підпал автомобіля, не бажаючи бути затриманими, залишили місце вчинення злочину та зникли у невідомому напрямку.

В результаті загоряння почалась пожежа, внаслідок чого автомобіль марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , за висновком судової автотоварознавчої експертизи, було пошкоджено і потерпілій ОСОБА_14 заподіяно матеріальну шкоду у великому розмірі на суму 404870 грн.

Вказані дії ОСОБА_9 вчинив з прямим умислом, так як він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 13.05.2020 року приблизно о 03 год. 30 хв. у нього, який перебував по просп. Степана Бандери в м. Тернополі спільно з ОСОБА_9 , маючи при собі заздалегідь підготовленні знаряддя вчинення злочину, а саме полімерне відро та змінений дистильований нафтопродукт (бензин, газ, дизельне паливо та нафтова олива) виник злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме автомобіля марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_14 та знаходився в дворі будинку АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 , який перебував по АДРЕСА_3 спільно з ОСОБА_9 , виліз на огорожу, яка знаходиться біля двору будинку АДРЕСА_3 та утримував в руці заздалегідь підготовленні знаряддя вчинення злочину, а саме полімерне відро наповнене зміненим дистильованим нафтопродуктом (бензином, газом, дизельним паливом та нафтовою оливою). Дочекавшись моменту коли ОСОБА_9 переліз через огорожу на територію, де знаходився автомобіль марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 передав йому відро із зміненим дистильованим нафтопродуктом та залишився на вказаній огорожі.

Надалі, ОСОБА_9 з полімерного відра вилив змінений дистильований нафтопродукт на передню поверхню кузова та праву сторону автомобіля марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , після чого виліз на огорожу на якій в цей час знаходився його брат - ОСОБА_10 , який переконавшись в тому, що ОСОБА_9 виконав всі дії правильно, 13.05.2020 року близько 03 год. 45 хв., діючи умисно, усвідомлюючи наслідки вчиненого та бажаючи їх настання, керуючись невстановленим слідством мотивом та з метою пошкодження вказаного автомобіля, кинув на капот кузова вказаного автомобіля джерело відкритого вогню, внаслідок чого здійнялося полум`я, яке охопило автомобіль.

Після скоєного ОСОБА_10 та ОСОБА_9 впевнившись, що їм вдалось здійснити намір на підпал автомобіля, не бажаючи бути затриманими залишили місце вчинення злочину та зникли у невідомому напрямку.

В результаті загоряння почалась пожежа, внаслідок чого автомобіль марки «Nissan Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , за висновком судової автотоварознавчої експертизи, було пошкоджено і потерпілій ОСОБА_14 заподіяно матеріальну шкоду у великому розмірі на суму 404870 грн.

Вказані дії ОСОБА_10 вчинив з прямим умислом, так як він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Отже, слідчий за погодженням із прокурором дійшли висновку, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 своїми умисними діями вчинили злочин, передбачений ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло майнову шкоду у великому розмірі.

З цим обвинуваченням органу досудового слідства суд першої інстанції не погодився і виправдав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки не доведено вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 2 ст. 194 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок згідно якого: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнати винними за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України та призначити їм покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його висновки, а також у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, а тому вирок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що в своїх висновках суд, як основний критерій вказує, що протокол огляду місця події від 13 травня 2020 року не підписаний всіма її учасниками, хоча він не підписаний лише спеціалістом ОСОБА_15 , який не допитувався про обставини проведення цієї слідчої дії.

Вважає, що технічна відсутність підпису особи, яка брала участь у проведенні процесуальної дії, за наявності підписів інших учасників, в тому числі понятих, у своїй сукупності свідчить про допустимість вказаного доказу, що узгоджується із постановою ВСУ від 26.09.2022 справа №607/21333/19, провадження №51 -5513км21.

Наголошує на тому, що суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, оскільки в основу недопустимості протоколу огляду місця події від 13 травня 2020 року покладено показання свідка ОСОБА_16 (понятий), який здебільшого на всі питання учасників процесу та суду відповідав «не пам`ятаю», хоча свідок ОСОБА_17 (понятий) у своїх показаннях був послідовним та підтвердив всі обставини зазначені в протоколі, порядок вилучення слідів, речових доказів та їх упакування.

Звертає увагу на те, що покази потерпілої ОСОБА_14 щодо відсутності її під час проведення огляду місця події не є достатніми для прийняття рішення про порушення належної правової процедури проведення вказаної слідчої дії.

Прокурор вважає, що висновки суду про те, що неможливо достовірно встановити належність упакування вилучених в ході огляду предметів, не ґрунтується на достатніх доказах, тому застосування доктрини "плодів отруєного дерева" щодо інших здобутих доказів, вважає невірним.

Посилається на те, що враховуючи наявність оперативної інформації під час досудового розслідування про те, що підозрювані є знайомими особами для свідка ОСОБА_18 , необхідності у проведенні із свідком впізнання не було.

Зазначає, що суд невірно ототожнює зміст поняття, зазначений в ч.1 ст.228 КПК України - «Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання та надавати інші відомості про прикмети цієї особи» із тим, що раніше вказаний відеозапис з підпалу автомобіля відтворювався оперативним працівником свідку ОСОБА_18 в ході проведення оперативно-розшукових заходів.

Наголошує на тому, що свідку ОСОБА_18 , як ним зазначено в показах, було продемонстровано відео з місця підпалу, проте згідно протоколу огляду від 19.05.2020 року, йому демонструвалося зовсім інше відео, а саме, де дві невідомі особи чоловічої статі здійснюють рух із відром до місця вчинення злочину (яке йому ніхто раніше до цього не демонстрував), тому вважає висновки суду про те, що "це відео свідку вже відтворювалося оперуповноваженим до проведення вказаної слідчої дії", є невірним та вважає протокол огляду від 19 травня 2020 року і показання свідка ОСОБА_18 допустимими доказами.

Наголошує на тому, що судом визнано недопустимим доказом рапорт оперуповноваженого УСР в Тернопільській області, згідно якого було складено план схему руху ТЗ «VOLKSWAGEN JETTA», власником якого є ОСОБА_19 та « ОСОБА_20 », який належить ОСОБА_21 , які є батьками обвинувачених.

Вважає, що вказаний рапорт є належним доказом і в сукупності з іншими доказами доводить факт готування до вчинення злочину.

Звертає увагу на те, що судом не взято до уваги протокол огляду предмету від 19.05.2020 року, який узгоджується в сукупності із іншими доказами, згідно якого наявні відомості, що зафіксовані на камерах зовнішнього спостереження магазину «Екватор» 12.05.2020 року о 23:30 год., об`єктив якої спрямований на проїжджу частину АДРЕСА_4 , біля супермаркету АТБ, де видно ТЗ марки Мерседес «Віто» та невідому особу, яка ставить відро у вказаний автомобіль.

Посилається на те, що свідок ОСОБА_18 залучався слідчим до огляду предмету від 19 травня 2020 року, згідно якого протоколом встановлено, що 12.05.2020 року о 23:17 год до проїжджої частини дороги в с.Петрики під`їжджає ТЗ марки Мерседес «Віто» білого кольору, на вказаному відео свідок впізнає обвинувачених.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги, що протокол огляду предмету від 19.05.2020 (відео після вчинення злочину) у взаємозв`язку із протоколом огляду від 19.05.2020 року (готування до вчинення злочину), який був проведений у присутності свідка ОСОБА_18 , на якому зафіксовано розвідку - з 01:08 год., а також видно двох невідомих осіб, які йдуть до місця вчинення злочину о 03:33 год., одна з яких із відром, враховуючи, що свідок ОСОБА_18 впізнає обвинувачених.

Щодо алібі ОСОБА_10 апелянт зазначає, що жодних мотивів суд в своєму рішенні не навів, а щодо алібі ОСОБА_9 суд послався на покази батьків обвинувачених.

Вважає, що не достатньо обґрунтованим є висновок, який фактично побудований на показах обвинувачених про те, що вони ремонтували автомобіль та як наслідок судом не взято до уваги висновок експерта №2/2-207/20 від 22.07.2020 року, згідно якого на парі рукавиць зеленого кольору виявлено сліди нафтопродуктів, що узгоджується із іншими встановленими доказами щодо готування до вчинення підпалу так і самого підпалу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вказують на необґрунтованість доводів і вимог апеляційної скарги прокурора та відсутність підстав для скасування чи зміни вироку суду, тому просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах: прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах та останньому слові обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в судових дебатах їх захисників, які заперечили апеляційну скаргу прокурора, вважають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши слідство, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК - обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 86 КПК визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 92 КПК на сторону обвинувачення покладається обов`язок доказування не лише обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, а й обов`язок доказування належності та допустимості поданих доказів.

При цьому у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази. При оцінці доказів суд має керуватися критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6 грудня 1998 року).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції дослідив зібрані у ньому докази в їх сукупності, перевірив доводи сторони обвинувачення та захисту, забезпечивши сторонам кримінального провадження, передбачені КПК умови для реалізації їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків та обґрунтовано виправдав ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України, визнавши недоведеним вчинення ними інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Мотивуючи рішення, суд зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснено з істотним порушенням вимог КПК, внаслідок чого ряд доказів визнав недопустимими.

Такий висновок колегія суддів вважає правильним, виходячи з наступного.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вини в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні не визнали. Вказали, що не були під час подій, які описані в обвинувальному акті.

ОСОБА_9 зазначив, що був у дома, та йому не відомо, на якій машині їздив ОСОБА_22 .

ОСОБА_10 зазначив, що знаходився в м. Тернополі, біля магазину «Берегиня» з братом ОСОБА_9 та зі свідком ОСОБА_23 , а близько 23 год. 00 хв. поїхав додому. Повідомив, що із ОСОБА_22 знайомий близько 7 років, разом займались у спортивному залі і, на час вчинення інкримінованого правопорушення, вони були у хороших відносинах, без конфліктних ситуацій. Вказав, що на той час, в його автомобілі відер чи запальних пристроїв не було, а на долученому прокурором відеозаписі він відсутній.

Як зазначила потерпіла ОСОБА_14 , в травні 2020 року, уночі сусіди повідомили, що горить її транспортний засіб.

Зазначила, що з обвинуваченими вона не знайома та конфліктів з ними не мала. Завдану шкоду їй відшкодували батьки обвинувачених.

Свідок ОСОБА_22 вказав, що у травні 2020 року близько 04 год. в домофон зателефонував сусід та повідомив, що горить транспортний засіб, який знаходиться у володінні його дружини, однак по його приході автомобіль, а саме «Нісан Кашкай» 2012 року випуску, вже догорав.

З показів свідка вбачається, що територія, де був розташований автомобіль, освітлювалась, на ній знаходилися камери відеоспостереження, з яких він переглядав відео, однак знайомих осіб на ньому не розпізнав, бачив лише як машину обливають рідиною.

Свідок зазначив, що даним транспортним засобом користувався час від часу, а після його підпалу сусід викликав поліцію.

Вказав, що з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знайомий довгий проміжок часу, допомагав їм у тренуванні, їздив з ними на змагання, конфліктів чи боргів між ними не було. Зазначив, що впізнання осіб, які зображені на відеозаписі, з ним не проводили.

Зазначені показання свідків та потерпілої, судом обґрунтовано покладені в основу обвинувального вироку, оскільки в сукупності з іншими доказами об`єктивно не підтверджують винуватість ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інкримінованому їм злочині.

Так, суд першої інстанції підставно визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 13 травня 2020 року з огляду на наступне.

Як зазначено у цьому протоколі, об`єктом огляду є паркомісце, що поряд із будинком АДРЕСА_3 , а саме транспортний засіб «Нісан Кашкай +2» д.н.з. НОМЕР_1 , фіолетового кольору, який припаркований на даному місці.

Під час огляду виявлено та вилучено залу з авто. В подальшому, огляд місця події перенесено на паркан, який знаходиться поряд із автомобілем, з поверхні якого вилучено два сліди папілярних візерунків пальців рук, неподалік смітника вилучено пачку з під цигарок «Парламент», слід низу взуття, пластикову пляшку із запахом в середині схожим на бензин, пінопласт. Із сміттєвого контейнера - шматок тканини, схожої на ганчірку. Після цього огляд місця події перенесено на проспект Ст. Бандери, 19, де в дворі будинку, в сміттєвому контейнері виявлено та вилучено пластмасове відро.

Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 - поняті підтвердили, що на місці події працівники поліції виявили та помістили у поліетиленові сейф пакети наступні речі: пластикове відро чорного кольору, ганчірку, пачку сигарет, сліди взуття. ОСОБА_17 вказав, що протокол огляду був складений та підписаний на місці огляду, ОСОБА_16 вказав, що не бачив як вилучали папілярні відбитки пальців рук, потерпіла ОСОБА_14 , яка зазначена в протоколі вказала, що не була присутня при огляді, а лише підписала протокол, спеціаліст ОСОБА_24 , який мав би вилучати папілярні візерунки пальців рук, протокол не підписав.

Суд правильно вказав, що у цьому протоколі відсутні будь-які відомості про упакування вилучених предметів.

Статтею 237 КПК України визначено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування (ч.ч. 1,5 згаданої статті).

Колегія суддів вважає, що висновки суду про відсутність можливості достовірно встановити належність упакування вилучених в ході огляду предметів та спростувати очевидні сумніви про стороннє втручання у доказове значення вилучених речей, які, також, в подальшому, були об`єктами експертних досліджень, є правильними, тому за встановлених обставин суд правомірно визнав протокол огляду місця події від 13.05.2020 року недопустимим доказом, оскільки такий доказ одержаний з істотним порушенням вимог ст. 87 КПК України.

Окрім того, колегія суддів вважає, що суд, визнавши недопустимим доказом протокол огляду місця події від 13.05.2020 року, у відповідності до "плодів отруєного дерева" підставно визнав неналежними доказами :

- протокол огляду від 27 травня 2020 року, згідно якого під час огляду слідчим було розпаковано та оглянуто предмети, вилучені під час проведених у даному кримінальному провадженні обшуків та огляду місця події. Зокрема було оглянуто упакування INZ4013030, в якому виявлено куртку чорного кольору із капюшоном, кросівки чорного кольору, рукавиці червоного кольору. При відкритті упакування №ЕХРОЗ 74996 виявлено пляшку із рідиною коричневого кольору та запахом схожим на фарбу;

- протокол огляду предмету від 20 травня 2020 року, згідно якого проведено огляд пластмасового відра чорного кольору та виявлено 5 слідів папілярних візерунків пальців рук, які вилучені та поміщені на додаток до протоколу;

Суд правильно зауважив, що ні у протоколі огляду предмету від 20 травня 2020 року, ні у фото таблиці до нього не відображено ідентифікуючі ознаки попереднього упакування, враховуючи, що це відро було вилучено під час огляду місця події 13 травня 2020 року. Відтак спростувати сумніви щодо належного збереження слідової інформації, з моменту вилучення по дату огляду, суд не може.

- протокол отримання зразків для експертизи від 21 травня 2020 року, згідно якого у ОСОБА_10 відібрано зразки слідів папілярних візерунків пальців рук для проведення дактилоскопічної експертизи;

- протокол отримання зразків для експертизи від 20 травня 2020 року, згідно якого у ОСОБА_9 відібрано зразки слідів папілярних візерунків пальців рук для проведення дактилоскопічної експертизи;

- протокол отримання зразків для експертизи від 20 травня 2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_23 відібрано зразки слідів папілярних візерунків пальців рук для проведення дактилоскопічної експертизи;

- висновок експерта №3/1-476/20 від 21 травня 2020 року, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно якого два сліди папілярних узорів, які вилучені в ході проведення огляду місця події від 13.05.2020 року є придатними для ідентифікації по них особи, а саме: слід розміром 19x15 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 1; слід розміром 24x17 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 2.

До вказаного висновку долучено ілюстративну таблицю, у додатку № 1 якої відображено у якому упакуванні сліди папілярних візерунків надійшли на експертизу.

Як вбачається із фотознімку конверта, на ньому містяться підписи слідчого, спеціаліста та понятих. Проте, ідентифікувати, що це підписи тих понятих, які брали участь під час огляду місця події 13 травня 2020 року, є не можливим.

Окрім цього, на даному конверті, в місці його склеювання проставлена печатка Тернопільського відділу поліції, проте в протоколі огляду місця події жодним чином не відображено наявність такої печатки в розпорядженні слідчого на місці огляду, а саме на проспекті АДРЕСА_3 .

- висновок експерта №3/1-468/20 від 20 травня 2020 року, з таблицею ілюстрацій, відповідно до якого п`ять слідів папілярних узорів пальців рук, вилучені при огляді предмету, придатні для ідентифікації особи, а саме: слід розміром 30x12 мм, відкопійований на відрізок стрічки 1; слід розміром 28x15 мм, відкопійований на відрізок стрічки 2; слід розміром 24x18 мм, відкопійований на відрізок стрічки 3; слід розміром 35x16 мм, відкопійований на відрізок стрічки 4; слід розміром 30x18 мм, відкопійований на відрізок стрічки 5;

- висновок експерта №3/1-603/20 від 14 липня 2020 року, з таблицею ілюстрацій, відповідно до якого слід розміром 19x15 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 1 залишений мізинним пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Слід розміром 24x17 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 2 залишений вказівним пальцем правої руки особи, дактилокарта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- висновок експерта №3/1-604/20 від 15 липня 2020 року, з таблицею ілюстрацій до нього, згідно якого два сліди папілярних узорів пальців рук, вилучені при огляді предмету - пластикового відра чорного кольору 20.05.2020 залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: слід пальця руки розміром 30x12 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 1, залишений мізинним пальцем правої руки; слід пальця руки розміром 24x18 мм, відкопійованим на відрізок липкої стрічки 3, залишений великим пальцем лівої руки. Три сліди папілярних узорів пальців рук, вилучені при огляді предмету - пластикового відра чорного кольору 20.05.2020, залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: слід пальця руки розміром 28x15 мм, відкопійованим на відрізок липкої стрічки 2, залишений безіменним пальцем правої руки; слід пальця руки розміром 35x16 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 4, залишений середнім пальцем лівої руки; слід пальця руки розміром 30x18 мм, відкопійований на відрізок липкої стрічки 5, залишений великим пальцем правої руки;

- висновок експерта №3/2-313/20 від 18 червня 2020 року, слід розміром 86x280 мм, який зафіксований у гіпсовому зліпку, придатний для встановлення групової належності взуття, тобто взуття, в малюнок якого входять геометричні елементи рельєфу, які відобразилися в сліді. Для ідентифікації конкретного взуття, яким міг бути залишений досліджуваний слід, є непридатним у зв`язку з відсутністю в сліді індивідуальних ознак. Слід розміром 86х280 мм, залишений взуттям в малюнок низу підошви якого входить геометричні елементи, які наявні у взутті на ліву ногу під №1 із написом «Adidas», яке надійшло в упакуванні № INZ4012897. Встановити чи залишений даний слід низом взуття під №1, яке надійшло в упакуванні № INZ4012897, не видається можливим в зв`язку з відсутністю в сліді індивідуальних ознак, які були б властиві тільки низу підошви досліджуваного взуття.

Зазначені докази є похідними доказами від протоколу огляду місця події, проведеного 13 травня 2020 року, оскільки оглядалися чи досліджувалися предмети, які були вилучені під час цього огляду та належним чином не упаковані.

Колегія суддів вважає, що суд, визнавши недопустимим доказом протокол огляду місця події від 13.05.2020 року, у відповідності до "плодів отруєного дерева" підставно визнав не належними похідні від нього докази, оскільки речі, вилучені під час проведення огляду місця події 13.05.2020 року отримані з порушенням вимог ст. 87 КПК України (рішення у справі "Шабельник проти України", "Яременко проти України".

Суд першої інстанції дослідив протокол огляду від 19 травня 2020 року, з таблицею фотоілюстрацій, відповідно до якого проведено огляд компакт-диску DVD-R, 4,7GB, на якому містяться відео файли, на яких зафіксовано факт підпалу на проспекті Бандери, АДРЕСА_5 .

В протоколі зазначено, що огляд проведено у присутності свідка ОСОБА_18 .

Як встановив суд, на даному відеозаписі зафіксовано проспект С.Бандери в м. Тернополі. О 01:08:00 хв. по пр. С.Бандери рухається автомобіль чорного кольору, який повертає та паркується в дворі по АДРЕСА_6 . О 01:11:00 хв. виявлено невідому особу чоловічої статі, яка виходить із автомобіля чорного кольору, який припаркований в дворі по АДРЕСА_6 .

Надалі, дана особа, яка одягнена в темний одяг йде в сторону скоєння злочину, а саме до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . О 01:12:36 хв. на камері виявлено іншого невідомого чоловіка, який одягнений в одяг темного кольору та проходить до місця скоєння злочину, а саме до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . О 01:15:20 хв. повертається чоловік одягнений в одяг темного кольору, який, в подальшому, рухається до свого автомобіля. О 01:17:28 хв. чоловік, який сів у автомобіль темного кольору виїжджає із двору по АДРЕСА_6 .

Відповідно до відеозапису о 03:33:08 хв. проходить невідома особа чоловічої статі, яка одягнена в темний одяг та йде в сторону скоєння злочину, а саме до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . О 03:33:30 до місця скоєння злочину, а саме до під`їзду будинку АДРЕСА_3 направляється невідома особа чоловічої статі одягнена в одяг темного кольору та в правій руці тримає чорне відро, в якому знаходиться предмет ззовні схожий на пластикову пляшку.

О 01:11:00 хв. виявлено невідому особу чоловічої статі, яка одягнена в темний одяг та йде в сторону скоєння злочину, а саме до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . О 01:12:36 хв. на камері виявлено іншого невідомого чоловіка, який одягнений в одяг темного кольору та проходить до місця скоєння злочину, а саме до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . О 01:15:20 хв. повертається перший невідомий чоловік, який одягнений в одяг темного кольору.

Після проведення огляду свідок ОСОБА_18 повідомив, що на відеозаписах, які оглядалися, він впізнає своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за зовнішніми ознаками тілобудови.

В суді свідок ОСОБА_18 вказав, що 18 травня 2020 року він гуляв по мікрорайоні «Дружба», зустрів поліцейського, який продемонстрував на своєму мобільному телефоні відеозапис з підпалу автомобіля, що стояв на АДРЕСА_3 .

Свідок зазначив, що на даному відеозаписі був зображений автомобіль «Мерседес» білого кольору та обвинувачені Парфенюки.

На думку ОСОБА_18 , особами, які на відеозаписі здійснили підпал транспортного засобу, є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки був з ними знайомий та розпізнав їх по спортивній тілобудові, ходьбі та не високому зрості.

Суд правомірно визнав протокол огляду від 19 травня 2020 року з долученим до нього відеозаписом недопустимим доказом, оскільки слідчий під виглядом огляду відеозапису провів із свідком ОСОБА_18 слідчу дію - впізнання особи.

Під час огляду відеозапису свідок ОСОБА_18 вказав, що впізнав ОСОБА_25 по тілобудові та невисокому зросту. При цьому це відео свідкові попередньо відтворювалося оперативним працівником до проведення вказаної слідчої дії, що є порушення вимог ст. 228 КПК України.

Так, відповідно до вказаної норми закону, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол.

Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються. (ч.ч. 1, 2 ст.228 КПК України).

Суд правильно вказав, що по відеозапису встановити зріст осіб, чи певні риси тілобудови, які б відрізняли їх від середньостатистичних та вказували, що такі належать саме обвинуваченим, тобто ідентифікувати осіб по даному відеозапису, є не можливо.

За таких обставин, показання свідка ОСОБА_18 та протокол огляду з відеозаписом від 19 травня 2020 року, враховуючи допущені процесуальні порушення під час проведення слідчої дії, суд правомірно визнав недопустимим доказом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що протокол огляду відео із камери зовнішнього відеоспостереження магазину «Екватор» від 19 травня 2020 року, не підтверджує причетність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до інкримінованого їм діяння.

Так, з відеозапису, який відзнятий 12.05.2020 на камеру зовнішнього відеоспостереження магазину «Екватор», об`єктив якої спрямований на проїжджу частину вулиці ОСОБА_26 , 1 вбачається, що біля супермаркету АТБ в місті Тернополі - 12.05.2020 о 23:30:50 до АДРЕСА_4 під`їжджає транспортний засіб, ймовірно марки «Мерседес» моделі «Віто», білого кольору держаний номерний знак не встановлено.

Після чого о 23:30:59 із вказаного транспортного засобу виходить невідома особа чоловічої статті, яка одіта в спортивну чорну куртку, штани сірого кольору та чорні кросівки, яка, в подальшому, обходить вказаний транспортний засіб з передньої частини та о 23:31:06 год. зникає із камери відеоспостереження.

Після чого о 23:32:17 год. вказана невідома особа обходить транспортний засіб спереду та тримає у правій руці предмет візуально схожий на відро чорного кольору та підходить до бічних дверей транспортного засобу марки «Мерседес» моделі «Віто» білого кольору та ставить предмет, візуально схожий на відро, у середину автомобіля. Після чого відчиняє передні праві двері пасажира транспортного засобу та сідає в нього. О 23:32:30 год., автомобіль марки «Мерседес» моделі «Віто» їде у напрямку перехрестя вулиць Винеченка, Будного та села Петриків.

По вказаному відеозапису встановити особу чи ідентифікувати автомобіль є не можливим, тому такий доказ не може підтверджувати винуватість обвинувачених.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 19 травня 2020 року, за участі свідка ОСОБА_18 , оглядаючи відеозапис тривалістю 18 хв., який відзнятий 12.05.2020 на камеру зовнішнього відео спостереження, яка розташована на стовбці, об`єктив якої спрямований на проїжджу частину вулиці в селі Петриків встановлено, що 12.05.2020 23:17:00 до проїжджої частини дороги в селі Петриків Тернопільського району Тернопільської області під`їдає транспортний засіб марки «Мерседес» «Віто», білого кольору держаний номерний знак НОМЕР_3 . Після чого, о 23:17:24 із вказаного транспортного засобу виходить дві невідомі особи чоловічої статі - особа 1, одітий в спортивну червону куртку, штани сірого кольору та білі кросівки, особа №2 в спортивну зелену куртку, спортивні чорні штани та білі кросівки.

В подальшому, підходять до капоту транспортного засобу та намагаються відчинити. Після чого особа 1 підходить до водійських дверей та починає розмову з особою 3, яка одіта в чорну куртку чорні спортивні штани та кросівки зеленого кольору із білими вставками. Після чого особа 1 та особа 2 відчиняють капот вказаного автомобіля.

О 23:18:47 год. невідома особа 2 зачиняє капот та три особи розмовляють між собою. О 23:24:23 год. відеозапис завершується.

Свідок ОСОБА_18 повідомив, що впізнав вказаних осіб, а саме ОСОБА_9 , який одягнутий в червону куртку, ОСОБА_10 , який одягнутий в зелену куртку та ОСОБА_23 - особу, яка сиділа за кермом транспортного засобу.

Суд першої інстанції правильно вказав, що зазначений протокол та відео, долучене до нього, не вказує на причетність обвинувачених до підпалу автомобіля 13 травня 2020 року, а відомості, відображені у цих доказах, узгоджуються із показаннями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо їх алібі.

Протокол огляду від 19 травня 2020 року, відповідно до якого, при відкритті відеозапису DOWNLOAD 2400_1002_3 встановлено, що на ньому зафіксовано двір АДРЕСА_7 :24:16 хв. двоє невідомих осіб чоловічої статі одягнені в одяг чорного кольору біжать із АДРЕСА_8 , один із даних чоловіків в руці тримає предмет темного кольору схожий на відро.

Оцінивши вказане відео суд не встановив ознак, які б вказували, що зображені особи є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тому правильно вказав, що такий доказ не підтверджує винуватість обвинувачених.

Суд першої інстанції надав правильну оцінку протоколу огляду від 19 травня 2020 року, з таблицею ілюстрацій до нього, відповідно до якого проведено огляд відео файлу, на якому зафіксовано факт підпалу по АДРЕСА_5 .

На даному відеозаписі зафіксовано двір будинку АДРЕСА_3 . О 03:45:21 хв. на огорожі біля будинку АДРЕСА_3 , неподалік автомобіля марки "Nissan" модель «Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_4 виявлено 2 невідомих осіб чоловічої статі, які одягнені в одяг темного кольору. Надалі один із невідомих осіб перелазить через огорожу до автомобіля та передає іншому відро темного кольору із невідомою речовиною. О 03:45:33 хв. невідомий чоловік одягнений в одяг темного кольору обливає із свого відра темного кольору автомобіль марки "Nissan" модель «Qashqai» д.н.з. НОМЕР_4 . О 03:45:42 хв. невідомий чоловік, який обливав автомобіль виліз на огорожу, а інший в цей момент кинув на автомобіль невідомий горючий предмет, після чого автомобіль марки "Nissan" модель «Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_4 почав горіти.

З даного відео судом не встановлено ознак, за якими можна було б встановити, що зображені особи є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тому суд правильно вказав, що зазначений доказ не підтверджує вину обвинувачених.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку, що протоколи обшуків від 20, 21.05.2020, протокол огляду місця події від 07.05.2020, висновок експерта № 2/2-207/20 від 22.07.2020 не підтверджують причетність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до вчинення цього злочину з огляду на наступне:

- відповідно до протоколу обшуку від 20 травня 2020 року, який проведено за адресою АДРЕСА_1 , вилучено мобільні телефони, одяг, взуття та файл із зображенням автомобіля марки «нісан» темного кольору д.н.з. НОМЕР_1 ,

- відповідно до протоколу від 20 травня 2020 року, проведено обшук автомобіля «Мерседес Бенз» д.н.з. НОМЕР_5 за адресою вул. Молодіжна, 19, с. Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області,

- відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20 травня 2020 року, виявлено пошкодження лако - фарбового покриття транспортного засобу «Мерседес Бенз» д.н.з. НОМЕР_5 , припущене вікно зі сторони водія та тріщину на задньому бампері,.

- відповідно до протоколу обшуку від 21 травня 2020 року в автомобілі марки «Volksvagen Jetta» д.н.з. НОМЕР_6 , чорного кольору виявлено із передньої пасажирської дверки мобільний абонентський номер НОМЕР_7 НОМЕР_8 та мобільний телефон марки «Iphone» - чорно сірого кольору. При відкритті багажнику автомобіля виявлено куртку синього кольору,

- відповідно до протоколу обшуку від 20 травня 2020 року в автомобілі марки «Субару Форостер» д.н.з. НОМЕР_9 , нічого не вилучалось та виявлено не було,

- відповідно до протоколу від 20 травня 2020 року, проведено обшук за адресою АДРЕСА_9 ,

- відповідно до протоколу огляду місця події від 07 липня 2020 року, з таблицею ілюстрацій, згідно з яким об`єктом огляду являється автомобіль марки «Mercedes - Benz» білого кольору д.н.з. НОМЕР_5 , який на момент огляду знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів у с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області.

Деякі із вилучених речей, під час проведення зазначених слідчих дій, стали об`єктом експертних досліджень.

Згідно з висновком експерта №2/2-207/20 від 22 липня 2020 року, на парі рукавиць зеленого кольору та полімерній прозорій ємності з кольоровою етикеткою та синьою кришкою виявлено сліди нафтопродуктів.

На парах рукавиць сірого та білого кольорів, полімерному відрі чорного кольору із металевою ручкою, фрагменті тканини чорного кольору із речовиною світло-коричневого кольору та чотирьох фрагментах тканини білого кольору - слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено.

На парі рукавиць зеленого кольору та полімерній прозорій ємності з кольоровою етикеткою та синьою кришкою виявлено сліди зміненого дистилятного нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива та нафтової оливи), встановити конкретний вид якого не видається можливим з причини його фізико-хімічних змін в процесі випаровування.

Як встановив суд, сліди нафтопродуктів виявлено лише на рукавицях із автомобіля «Мерседес», який, як стверджує протокол огляду відеозапису від 19 травня 2020 року камери зовнішнього відео спостереження, розташованого на стовбці, об`єктив якої спрямований на проїжджу частину вулиці в селі Петриків, обвинувачені ремонтували цей автомобіль та виявлено в полімерній прозорій ємкості з коричневою етикеткою та синьою кришкою, місце вилучення якої суд ідентифікувати не зміг, оскільки вилучення предмету з таким описом не відображено в жодному протоколі слідчих дій.

За таких обставин, посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги висновок експерта №2/2-207/20 від 22.07.2020 року, відповідно до якого на парі рукавиць зеленого кольору виявлено сліди нафтопродуктів, є необґрунтованим.

Щодо знайденого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 фотознімка автомобіля «нісан», то ОСОБА_19 на початку обшуку вказала, що працівники поліції були у цьому будинку ще до обшуку. Відповідні зауваження ОСОБА_19 зазначила у протоколі обшуку від 20 травня 2020 року, проте матеріали справи не містять жодних документів, які надавали б на це право. При цьому, сторона обвинувачення цю інформацію не спростували. За таких обставин, вказані докази не підтверджують винуватості обвинувачених.

Не вказують на причетність обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до інкримінованого їм злочину висновки експертів:

- №9-93/20 від 07 липня 2020 року, з таблицею ілюстрацій, відповідно до якого причиною виникнення пожежі, яка відбулася 13.05.2020 по АДРЕСА_3 , а саме займання автомобіля марки «Nissan» модель «Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_4 , є внесення джерела запалювання (відкритого полум`я сірника, свічки, факела, спеціально виготовлених пристроїв та пристосувань) в спеціально створене горюче середовище в межах розташування осередку пожежі. Осередок пожежі в автомобілі марки «Nissan» модель «Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_4 знаходився в передній частині автомобіля, в межах розташування капоту автомобіля. Причина виникнення пожежі - аварійний стан електричної мережі (коротке замикання тощо) не підтверджується.

- №6/2-92/20 від 30 червня 2020 року, з таблицею ілюстрацій, відповідно до якого ринкова вартість (середня ринкова ціна) автомобіля «Nissan Qashqai+2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 13.05.2020 може становити 404870,00 грн (чотириста чотири тисячі вісімсот сімдесят грн. 00 коп.). Дати відповідь на запитання слідства «Яка залишкова вартість пошкодженого під час підпалу автомобіля марки «Nissan» модель «Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску? (Яка залишкова (ринкова - в ред. експерта) вартість пошкодженого під час (в результаті - в ред. експерта) підпалу автомобіля марки «Nissan» модель «Qashqai+2» д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску (станом на момент кримінального правопорушення, а саме: 13.05.2020 - в ред. експерта)?)» не надається можливим, оскільки приводить до хибного висновку. Сума матеріального збитку, заподіяна власнику автомобіля «Nissan Qashqai+2», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження КТЗ в результаті кримінального правопорушення (підпалу) станом на 13.05.2020 може складати 404870,00 грн. (чотириста чотири тисячі вісімсот сімдесят грн 00 коп.).

Суд проаналізував показання свідка ОСОБА_21 , який є батьком обвинувачених, останній вказав, що проживає у АДРЕСА_1 , із дружиною, синами ОСОБА_27 і ОСОБА_28 , а син ОСОБА_29 проживає у власній квартирі по АДРЕСА_10 .

Зазначив, що транспортним засобом «Мерседес» користувався до проведення обшуку, за своїм місцем проживання, при цьому запаху бензину не відчував.

Вказав, що за день перед проведенням обшуку здійснював генеральне прибирання у домі та жодних копій фотознімків не було, а запах бензину у транспортному засобі відчув під час того, як поставив його на арешт майданчик.

Пояснив, що на відеозаписі невідомі особи відрізняються між собою ростом, а його сини не відрізняються такою характерною ознакою ( ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продемонстрували в судовому засіданні, що вони однакового зросту).

Свідок зазначив, що ОСОБА_29 та ОСОБА_27 не змінювали своїх контактних номерів телефонів, після цієї події, а в день, коли відбулась подія, зазначена в обвинувальному акті, ствердив, що ОСОБА_27 з вечора перебував вдома. Пояснив, що відшкодував потерпілій матеріальну шкоду за власним бажанням, посилаючись на те, що на початку кримінального провадження обвинувачених було затримано і щодо них вирішувалося питання обрання запобіжного заходу.

Суд, перевіряючи алібі обвинуваченого ОСОБА_30 , а саме те, що в ніч вчинення злочину він перебував вдома, вказав, що єдиним доказом, який міг би спростувати його алібі є протокол тимчасового доступу до речей та документів від 10 липня 2020 року, відповідно до якого, слідчий отримав інформацію у ПрАТ «Київстар» за номерами телефонів НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 та ІМЕІ НОМЕР_13 , НОМЕР_14 . Проте, досліджуючи зазначену інформацію суд встановив, що вона не відображає обставин, за яких би можливо було підтвердити факт перебування обвинувачених у час та у місці вчинення інкримінованого їм злочину, тому правильно зазначив, що алібі обвинувачених прокурором не спростовано. За таких обставин, посилання апелянта на те, що суд не навів жодних мотивів щодо алібі обвинувачених, є необґрунтованими.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що суд визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 13.05.2020 року лише з тих підстав, що його не підписав спеціаліст ОСОБА_24 , оскільки суд вказав, що під час огляду були виявлені та вилучені предмети (речові докази) про належне упакування яких, в порушення вимог ст. 237 КПК та п.3 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» за № 1104 від 19.11.2012 року, в протоколі жодним чином не зазначено.

Окрім цього, суд встановив, що понятий ОСОБА_16 під час проведення огляду не був на місці огляду, оскільки перебував за парканом та не міг переміщатися, і не бачив, як вилучали папілярні відбитки пальців рук, а потерпіла ОСОБА_14 не була присутня під час огляду, а лише підписала протокол.

Не ґрунтуються на вимогах закону твердження апелянта щодо невірного застосування судом доктрини плодів "отруєного дерева", оскільки зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, в яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Оскільки суд визнав протокол огляду місця події від 13.05.2020 недопустимим доказом, то похідні від нього докази є недопустимими, оскільки отримані з порушенням вимог КПК України.

Твердження апелянта, що відеозапис з підпалу автомобіля відтворювався оперативним працівником свідку ОСОБА_18 в ході проведення оперативно-розшукових заходів і вважає висновки суду про попереднє пред`явлення особи для впізнання невірним не ґрунтуються на вимогах ст. 228 КПК України, відповідно до якої забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Щодо твердження прокурора, що свідку демонстрували не те відео, то такі є безпідставними, оскільки свідок ОСОБА_18 ствердив, що йому оперативний працівник показав відеозапис з підпалу автомобіля, який був розташований на проспекті Ст. Бандери в місті Тернополі, відповідно до протоколу огляду від 19.05.2020 року та вказав, що особи на відеозаписі, які здійснили підпал транспортного засобу, на його думку, є Парфенюки.

Інше відео, відповідно до протоколу огляду предмету від 19.05.2020 року, яке відзняте 12.05.2020 камерою, об`єктив якої спрямований на проїжджу частину вулиці в селі Петриків, то таке відео не містить обставин підпалу автомобіля 13.05.2020, тому твердження прокурора, що свідку продемонстрували не те відео, є неспроможними.

Безпідставними є доводи апелянта, що суд неправомірно визнав недопустим доказом рапорт оперуповноваженого УСР в Тернопільській області, відповідно якого було складено план схему руху ТЗ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », власником якого є ОСОБА_19 та « ОСОБА_20 », який належить ОСОБА_21 , які є батьками обвинувачених, оскільки сам по собі рапорт не є процесуальним джерелом доказів, а підтверджує виключно надходження інформації про можливий злочин.

Необґрунтованими є доводи апелянта, що суд не взяв до уваги протокол огляду предмету від 19.05.2020 року, відповідно до якого наявні відомості, що зафіксовані на камерах зовнішнього спостереження магазину «Екватор» 12.05.2020 року о 23:30 год., об`єктив якої спрямований на проїжджу частину АДРЕСА_4 , біля супермаркету АТБ, на якому до проїжджої частини дороги в с.Петрики під`їжджає ТЗ марки Мерседес «Віто» білого кольору та свідок ОСОБА_18 впізнав обвинувачених, оскільки суд підставно вказав, що з даного відеозапису встановити чи ідентифікувати автомобіль є неможливим, тому дійшов правильного висновку, що дане відео не підтверджує причетність обвинувачених до інкримінованого їм діяння.

Жоден відеозапис, наданий стороною обвинувачення, не містить відомостей, за якими можливо було б ідентифікувати осіб чи транспортний засіб, тому посилання апелянта на те, що такі відеозаписи є належними та допустими, з врахуванням показів свідка ОСОБА_18 , є необґрунтованими.

Будь-яких інших доказів, в тому числі клопотань про допит інших свідків, дослідження додаткових письмових доказів чи речей, які б вказували на доведеність вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.2 ст.194 КК України, прокурором суду не надано.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року "Про виконання судами України законодавства і постановлення вироку", при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного, обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливі збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року (справа № 159/3738/16-к) обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Оскільки стороною обвинувачення не доведено поза розумними сумнівами, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України вчинили обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ст. 22 КПК України, зберігаючи неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані докази, давши їм належну оцінку, прийшов до правильного висновку про виправдування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , оскільки не доведено вчинення ними злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України, в якому вони обвинувачуються.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2024 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді