Справа № 639/6583/21
н/п 1-в/953/109/24
"04" червня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2022 за ч. 2 ст. ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -
28.02.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 і направлення для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 14.03.2023 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2022, стосовно громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання. 14.03.2023 у приміщенні уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами іспитового строку та попереджений про те, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому ОСОБА_4 було встановлено днем явки 1 (першу), 2 (другу) та 3 (третю) середу кожного місяця. 21.06.2023 засуджений ОСОБА_4 на реєстрацію до органу пробації не з`явився, про поважність причини неявок заздалегідь не повідомив. 22.06.2023 засудженому ОСОБА_4 було надіслано виклик через засіб зв`язку «Укрпошта». 26.06.2023 засуджений прибув до органу пробації та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 21.06.2023 у зв`язку зі станом здоров`я. Засудженому було винесено попередження. 20.02.2024 згідно з ЄРДР, стала відома інформація про повідомлення про підозру засудженому ОСОБА_4 у вчиненні кримінально проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження. 21.02.2024 засуджений ОСОБА_4 повторно на реєстрацію до органу пробації не з`явився, про поважність причини неявок заздалегідь не повідомив. 22.02.2024 засудженому ОСОБА_4 було надіслано виклик через засіб зв`язку «Укрпошта». 22.02.2024 засуджений ОСОБА_5 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та надав письмове пояснення чому не з`явилась на реєстрацію у встановлені для цього дні. Отже, згідно пояснення, засуджений не з`явився на реєстрацію 21.02.2024 тому, що переплутав дні явки. Таким чином, така поведінка ОСОБА_5 , який виражений у систематичному ігноруванні покладених на нього судом обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, свідчить, про те що він на шлях виправлення не став, порушує порядок та умови іспитового строку та ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.
Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Прокурор Київського окружної прокуратури м. Харкова в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду подання, до канцелярії суду надійшла заява від прокурора Київського окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , в якій він просить провести судове засідання без його участі, просить відмовити у задоволенні клопотання пробації.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до абз.2 ч.5ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2022 ОСОБА_4 , визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.05.2021 більш суворим покаранням за цим вироком суду, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки; на підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи, ст. 166 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали особової справи №40/2023 відносно ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення ним від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Крім того, засуджений в судові засідання, призначені на 09.04.2024 01.05.2024 та в дане судове засідання, не з`явився, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості його допитати та з`ясувати, з яких причин останній не виконує призначене судом покарання.

Обов`язок з`ясування вищевказаних фактів не може перекладатися на суд, оскільки подання органу пробації має бути обґрунтованим, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.

З огляду на зазначене, суд вважає, що клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26 КВК України, ст.ст.53, 56 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Особову справу на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1