Єдиний унікальний номер: 448/1905/23
Провадження № 1-кп/448/60/24
У Х В А Л А

26.03.2024 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання Оксани ТХІР,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні залу суду в АДРЕСА_1 ) по кримінальному провадженні за №0000824 від 20 жовтня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

частиною 1 статті 28, частиною 1 статті 366 КК України, -

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції),

обвинувачена ОСОБА_4 ,

її захисник-адвокат ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 1 статті 366 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 14.11.2023 року, справа розподілена в провадження судді ОСОБА_6 .

Ухвалою судді від 14.11.2023р., у кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

І. Доводи клопотання:

15.12.2023р., у підготовчому засіданні захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 , через канцелярію суду подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке по суті не розглядалось.

26.03.2024р., у підготовчому судовому засіданні адвокатом ОСОБА_9 , позицію якого підтримала його підзахисна ОСОБА_7 , усно заявлено прохання про розгляд клопотання по суті.

У клопотанні викладені наступні тези: обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки, в порушення п.2 ч.2 ст.291 КПК України, в ньому не зазначено громадянство обвинуваченої, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті є не конкретними, з них не вбачається конкретних дати, місця та часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, доказуванню підлягають обставини щодо того, чи наділена була ОСОБА_7 відповідними повноваженнями на складання, підписання акту приймання-передачі та списання харчових продуктів та чи відповідає акт зазначеній законом формі, у формулюванні обвинувачення наявне посилання на інших осіб, у співучасті з якими ОСОБА_7 інкримінується вказане кримінальне правопорушення, матеріали кримінальних проваджень щодо яких виділені в окремі провадження, тобто обвинувальний акт містить твердження про вчинення зазначеними особами кримінальних правопорушень, але зазначені особи не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, що формує передчасну позицію суду про те, що поставок за договорами не було, а зазначені особи є апріорі винуватими ще до того, як їх вина буде доведена, що є порушенням презумпції невинуватості.

ІІ. Позиції учасників справи, заявлені у судовому засіданні:

Обвинувачена та адвокат в судовому засіданні цілковито підтримали вимоги клопотання та просили суд таке задоволити.

Прокурор ОСОБА_10 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що відсутність в обвинувальному акті даних про громадянство обвинуваченої вважає технічною помилкою, оскільки в анкетних даних підозрюваної ОСОБА_7 , зазначено, що вона є громадянкою України.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний паспорт громадянина України ОСОБА_11 .. Також, сторона захисту вказує на те, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними та формулювання обвинувачення є не конкретними, оскільки не зазначені конкретні дата, час та місце вчинення кримінального правопорушення. Посилання адвоката про, начебто, висунення неконкретного обвинувачення є його суб`єктивним сприйняттям і власною упередженою та передчасною оцінкою викладених в обвинувальному акті фактичних даних, які мають юридичне значення, і підлягають, згідно ст.91 КПК України, доказуванню в суді. Відповідно до ч.4 ст.110 та ч.2 ст.291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до повноважень прокурора. Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (ст.22 КПК України). Отже, прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначенні правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі. Визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину належить до повноважень прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Крім того, стороною захисту вказується на те, що обвинувальний акт містить твердження про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень, але такі особи не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні. Відповідно до обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, обвинувачення висунуто лише ОСОБА_7 , щодо останньої обвинувальний акт містить повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченої. Також, в обвинувальному акті наведені дані щодо інших осіб, що в сукупності з іншими обставинами, викладеними в обвинувальному акті, надають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, щодо якого ОСОБА_7 висунуто обвинувачення та можливість підготуватися обвинуваченій до захисту. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

ІІІ. Оцінка та висновки Суду:

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до наступного висновку.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, підставами для повернення обвинувального акту прокурору, згідно даної норми закону, є його невідповідність нормам процесуального права.

Чинним КПК України порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту, передбачено ст.291 КПК України.

Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

Суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Частиною 2 статті 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

В обвинувальному акті дійсно не вказане громадянство обвинуваченої ОСОБА_7 , однак, в анкетних даних підозрюваної ОСОБА_7 , зазначено, що така є громадянкою України.

Крім того, вказана обставина не позбавляє суд можливості встановити громадянство обвинуваченої, шляхом встановлення її анкетних даних у судовому засіданні.

Обвинувальний акт містить відомості щодо викладу фактичних обставин злочину, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація злочину та сформульовано обвинувачення, яке містить дати та місце вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 110 та частини 2 статті 291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до повноважень прокурора.

Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (ст.22 КПК України).

Прокурор, як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначенні правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі. Визначення ступеня деталізації опису обставин вчинення злочину належить до повноважень прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Оцінка суб`єктивної сторони правопорушення та мотивів його вчинення виходить за межі повноважень суду на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого засідання є лише перевірка відповідності обвинувального акту вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого, яка може та повинна перевірятися на стадії судового розгляду.

Крім того, стороною захисту вказується на те, що обвинувальний акт містить твердження про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень, але такі особи не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні, обвинувачення висунуте лише ОСОБА_7 , щодо останньої обвинувальний акт містить повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченої.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження прокурором було прийняте рішення про виділення в окремі провадження матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ..

В обвинувальному акті наведені дані щодо інших осіб, що в сукупності з іншими обставинами, викладеними в обвинувальному акті, надають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, щодо якого ОСОБА_7 , висунуто обвинувачення та можливість підготуватися обвинуваченому до захисту.

За вимогами частини 1 статті 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, однією з яких є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ст.17 КПК України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ч.5 ст.17 КПК України).

Згідно з вимогами частини 1 статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Водночас, суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої обвинувачення не висувалось чи матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

За таких обставин, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію дій обвинуваченої, тобто стороною обвинувачення визначено норми кримінального закону, які підлягають застосуванню для визначення кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є предметом дослідження під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

За змістом пункту 5 частини другої статті 291 КПК України визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються в обвинувальному акті, належить до повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Крім того, суд вважає, що прокурор, відповідно до ст.338 КПК України, не позбавлений можливості на стадії судового розгляду змінити чи доповнити висунуте обвинувачення, з урахуванням даних, отриманих під час судового розгляду, а також уточнити фактичні обставини кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у повному обсязі відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Зокрема, в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд захисником не наведено, а тому у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити, з наведених вище мотивів і підстав.

Керуючись статтями 291, 314, 315, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_18 , адвоката ОСОБА_19 про повернення прокурору обвинувального акта в кримінальному провадженні за №0000824 від 20 жовтня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, - в і д м о в и т и.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 01.04.2024 року

Суддя ОСОБА_1