Справа № 161/2681/24
Провадження № 1-в/161/190/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 квітня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про заміну покарання у виді арешту на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2024 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в порядку ст. 537, 539 КПК України, про заміну покарання у виді арешту на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2024 за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив замінити ОСОБА_4 покарання у виді арешту на покарання у виді громадських робіт.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав прокурора.

Вислухавши думку прокурора та засудженого, ознайомившись із клопотанням та доданими до нього доказами, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироку суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2024 (справа №161/2681/24, провадження №1-кп/161/508/24) ОСОБА_4 засуджено за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Вказаний вирок в апеляційному порядку не оскаржувався та 12.04.2024 набрав законної сили.

Станом на 30.04.2024 вирок до виконання не приведено, тобто невідбута частина покарання у виді арешту становить 1 (один) місяць.

В свою чергу, 28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року.

Зазначеним Законом внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, стаття 60 КК України викладена в новій редакції.

За змістом ст. 60 КК України (в редакції Закону № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року), покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті.

Відтак, суб`єктом покарання у виді арешту є виключно військовослужбовець.

До інших осіб, які не є військовослужбовцями, зазначене покарання не застосовується.

Пунктом 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України передбачено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, вирішуючи питання про заміну покарання, потрібно застосувати положення ст. 5 КК України, яка, встановлюючи застосування зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, виходить з принципу поліпшення становища особи.

Водночас, санкція ст. 395 КК України (в редакції Закону № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року) передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до двох років.

Отже, враховуючи наведене вище, заміна покарання у виді арешту на покарання у виді обмеження волі, яке є більш тяжким покаранням в структурі покарань, визначених ст. 51 КК України, порівняно з арештом, призведе до погіршення становища засудженого.

В свою чергу, згідно із ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день. Громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 регламентовано, що суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Таким чином, враховуючи наведене та зважаючи на пункт 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, суд вважає, що ОСОБА_4 слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць, призначене вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2024, на інший вид покарання відповідно ст. 72 КК України, а саме на покарання у виді громадських робіт, виходячи з співвідношення, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Перешкод, визначених ч. 3 ст. 56 КК України, для заміни засудженому ОСОБА_4 покарання у виді арешту на покарання у виді громадських робіт, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 369-372, 537, 539 КПК України, ст. 5, 72 КК України, пунктом 23 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2024 у справі №161/2681/24, у виді арешту строком на 1 (один) місяць на покарання у виді громадських робіт строком на 240 (двісті сорок) годин.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1