У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/2180/24 № 1-кс/610/777/2024
м. Балаклія03 липня 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000432 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

01.07.2024 до суду надійшло клопотання прокурора від 01.07.2024 про арешт майна.

Предметом клопотання є майно:

автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Воїнське ХПП», фактично за кермом перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мотоцикл «Альфа», без реєстраційного номеру, фактичним користувачем та водієм на момент ДТП є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

капці та осип скла, власник яких на даний час не встановлений.

Клопотання обґрунтовано тим, що 28.06.2024 при огляді місця події було виявлено вищевказані транспортні засоби, які отримали механічні пошкодження, а також було виявлено та вилучено капці та осип скла. Вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження, як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у вказаному кримінальному провадженні, а також буде забезпечено зберігання слідової інформації, яка міститься на транспортних засобах й яка може бути втрачена. До того ж вказані транспортні засоби необхідні для проведення автотехнічних експертиз (технічного стану транспортного засобу та інших).

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі, внаслідок того, що вилучене майно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено.

Прокурор просила розглянути клопотання за її відсутності, клопотання підтримала.

Представник власники автомобіля ТОВ «Воїнське ХПП» - ОСОБА_6 та фактичний користувач автомобіля ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, не заперечували проти задоволення клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання з урахуванням визначених законом строків розгляду клопотання, найчастіше об`єктивної неможливості у ці строки повідомити про його розгляд, наслідків не розгляду клопотання, наявності права у власників та володільців майна на подачу клопотання про скасування арешту майна у разі його накладення.

Як убачається з матеріалів клопотання, СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000432. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) були внесені 29.06.2024.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 29.06.2024 було змінено кваліфікацію статті у кримінальному провадженні на ч. 3 ст. 286-1 КК України у зв`язку з тим, що 28.06.2024 водій мотоциклу ОСОБА_5 від отриманих під час ДТП ушкоджень помер в лікарні.

Частиною 3 статті 286-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Із рапортів встановлено, що 28.06.2024 о 08.00 год за адресою: АДРЕСА_1 сталася ДТП за участю автомобілю «ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_1 та мопеду без номерних знаків, збили чоловіка, діагноз: зчмт, сгм, гематома тім`яної потиличної ділянки голови, садна правого та лівого ліктя, садна брови, алкоголь.

Згідно з витягом з ЄРДР про внесення 29.06.2024 відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 286-1 КК України, 28.06.2024 близько 08.00 год ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи мотоциклом "Альфа" без реєстраційного номеру в стані алкогольного сп`яніння при виїзді від свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на головну дорогу по АДРЕСА_2 , не надавши перевагу в русі, допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2109" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався зі сторони АДРЕСА_3 , внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, що призвели до смерті потерпілого.

Даними протоколу огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди), проведеного 28.06.2024 за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Морозівка, зафіксовано дорожню обстановку, виявлено транспортні засоби: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , та мотоцикл «Альфа», без реєстраційного номеру. Внаслідок ДПТ автомобіль отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодження лівої передньої фари, лівого переднього покажчика повороту, деформовано ліве переднє крило, пошкоджена ліва частина бокового скла, та мотоцикл «Альфа» отримав пошкодження у вигляді деформації щитку заднього колеса, деформовано багажник та сидіння. Також під час огляду було виявлено та вилучено капці та осип скла.

Додано схему до протоколу огляду місця ДТП.

Власною заявою ОСОБА_4 надав добровільну згоду працівникам поліції на огляд та вилучення автомобіля «ВАЗ» моделі «21093», р.н. НОМЕР_1 .

29.06.2024 слідчим винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні та передачу його на зберігання.

З письмових пояснень ОСОБА_7 встановлено, що 28.06.2024 приблизно о 08.00 год вона перебувала біля будівлі сільської ради, яка розташована біля дороги по вул. Центральна в с-щі Савинці Ізюмського району Харківської області, розмовляла з людьми та через деякий час почула звук сигналу автомобіля та звук різкої зупинки, згодом удар, але самого ДТП вона не бачила. Вийшовши до дороги, вона побачила авто «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 та біля автомобіля мотоцикл червоного кольору, а також чоловіка, який лежав на дорозі, після чого вона відразу повідомила швидку та поліцію.

З письмових пояснень ОСОБА_8 встановлено, що вона являється співмешканкою ОСОБА_5 , з яким проживає в АДРЕСА_3 протягом останніх 6 років. Так, 28.06.2024 приблизно о 07.30 год ОСОБА_5 вдома випив близько 150 грам горілки та приблизно о 08.00 год вирішив поїхати до магазину на мопеді «Альфа», який належить йому. Після цього вона почула гуркіт мотоциклу, вибігла на вулицю та побачила, що навпроти буд. № 18 на узбіччі зустрічної смуги лежить ОСОБА_5 , а поруч з ним знаходиться мопед та автомобіль «ВАЗ-2109» д.н.з. НОМЕР_1 , тому вона зрозуміла, що сталася ДТП.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ «Воїнське ХПП».

Фактичним користувачем автомобіля «ВАЗ 21093» реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Фактичним користувачем мотоциклу «Альфа», без реєстраційного номеру був ОСОБА_5 .

Згідно із ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами є доцільним, оскільки в даному випадку необхідно забезпечити збереження слідової інформації, яка міститься на них і яка може бути втрачена.

Правам на майно (власності, володіння, користування тощо), зокрема на транспортні засоби, підприємницьку, господарську, іншу діяльність кореспондують завдання кримінального провадження, для досягнення яких, зокрема необхідно тимчасово зберегти слідову картину на транспортних засобах учасниках ДТП.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на тимчасово вилучене 28.06.2024 в ході огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) майно:

1)автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Воїнське ХПП», фактичним користувачем - ОСОБА_4 ,

2)мотоцикл «Альфа», без реєстраційного номеру,

3)капці,

4)осип скла,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1