Справа № 444/4335/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/233/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 14.02.2024 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

встановила:

ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 14.02.2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору.

В мотивах свого рішення суд першої інстанції зазначив, що, згідно з фактичним викладом обставин справи, ОСОБА_7 самостійно підробив документи, шляхом внесення в них неправдивої інформації, однак, згідно з формулювання обвинувачення, ОСОБА_7 є пособником у підробці документу. Відтак, кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України суперечить фактичному викладу обставин справи, оскільки не зрозумілим є те, в чому насправді обвинувачується ОСОБА_7 - у підробці чи у пособництві в підробці. Крім того, не викладено в обвинувальному акті також і те, за допомогою якої техніки ОСОБА_7 підробив документ; якщо діяв як пособник - то незрозумілим є кому підсобив, яким чином, які саме його дії полягають у пособництві.

Прокурор, не погоджуючись із ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що оцінка викладених в обвинувальному акті обставин і їх відповідність формулі кваліфікації, зокрема, й питання про те, за допомогою якої техніки вчинено злочин, а також інші питання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду кримінального провадження, а відтак не може бути предметом розгляду під час підготовчого судового провадження, оскільки на цій стадії суд позбавлений можливості дослідити докази. Зазначає, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, а повернення обвинувального акта прокурору із вказівкою на зміну правової кваліфікації є неприпустимим.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких покликається на те, що ухвала суду першої інстанції про повернення обвинувального акта є обґрунтованою та законною, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладено неповно та суперечливо, що порушує право обвинуваченого на захист. Враховуючи наведене, просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегією суддів встановлено, що до Жовківського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у вчиненні пособництва в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, а також у використанні завідомо підробленого документа.

Поряд з цим, у обвинувальному акті, зокрема, в абз. 2 формулювання обвинувачення, зазначено, що ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.04.2023 р., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи власну фотокартку та анкетні дані, реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Міністерства оборони України за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовив підроблені офіційні документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_7 , внісши в них завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, згідно з фактичним викладом обставин справи, ОСОБА_7 самостійно підробив документи, шляхом внесення в них неправдивої інформації, а згідно з формулювання обвинувачення, ОСОБА_7 є пособником у підробці документу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, чи містить діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

З огляду на вищевказані положення закону, колегія суддів погоджується із покликанням прокурора на те, що питання кваліфікації діяння є предметом судового розгляду, а тому суд першої інстанції не вправі повертати обвинувальний акт з цієї підстави.

Щодо невикладення в обвинувальному акті даних про те, за допомогою якої техніки ОСОБА_7 підробив документ, а також кому підсобив, яким чином та які саме його дії полягають у пособництві, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

З огляду на вищевказані положення закону, колегія суддів вважає, що подія кримінального правопорушення, зокрема, спосіб, знаряддя та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, є предметом судового розгляду, а тому суд першої інстанції, також, не вправі повертати обвинувальний акт прокурору з цих підстав.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 не суперечить вимогам щодо його змісту, передбаченим ст. 291 КПК України, що вказує на незаконність ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору та є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 14.02.2024 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, скасувати, а кримінальне провадження направити до Жовківського районного суду Львівської області для розгляду зі стадії підготовчого провадження тим самим складом суду.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3. ОСОБА_4.