Справа № 373/2130/21
Номер провадження 1-в/373/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі подання начальника Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12.01.2022 вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді ста вісімдесяти годин громадських робіт,

УСТАНОВИВ:

29.03.2024 начальник Бориспільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ст. 126-1 КК України у виді 180 годин громадських робіт, посилаючись на те, що на момент звернення до суду з цим поданням спливли строки передбачені ч.1 ст. 80 КК України.

Так, у поданні зазначається, що вирок суду від 12.01.2022 відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 12.02.2022 та поступив до відділу пробації 17.02.2022, після чого засудженого було поставлено на облік та 22.02.2022 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт. До відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт засуджений не приступив, оскільки з 24.02.2022 на всій території України був введений військовий стан та оголошено загальну мобілізацію. 25.02.2022 ОСОБА_4 за мобілізаційним планом ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний на військову службу та до теперішнього часу проходить її у військовій частині НОМЕР_1 . З моменту винесення вироку суду ОСОБА_4 нового кримінального правопорушення не вчинив, але притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Від відбування покарання засуджений не ухилявся та не відбув його з об`єктивних та поважних причин проходження військової служби за призовом під час мобілізації. А отже є підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.1) ч.1 ст. 80 КК України, оскільки з дня набрання вироком законної сили (з 12.02.2022) минуло більш як два роки.

Подання розглянуто судом за відсутності засудженого, участь якого не є обов`язковою при розгляді даного питання, та за відсутності представника органу з питань пробації, який у своїй заяві просив розглянути подання без його участі.

Дослідивши матеріали особової справи на засудженого, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 засуджений вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.01.2022 за ст. 126-1 КК України з призначенням покарання у виді ста вісімдесяти годин громадських робіт.

Вирок в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили 12.02.2022.

22.02.2022 ОСОБА_4 був постановлений на облік Бориспільським районним відділом № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

До відбування громадських робіт засуджений ОСОБА_4 не приступив, оскільки Указам Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, на всій території України було введено воєнний стан і вже наступного дня, 25.02.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 . Вказані обставини підтверджується довідкою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

Згідно інформації УІАП ГУНП в Київській області після ухвалення вироку Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області від 12.01.2022 станом на 08.03.2024 ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, але тричі притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

.

Згідно положень ч. 1 ст. 56 громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час, безоплатних суспільно-корисних робіт, вид яких визначається органом місцевого самоврядування.

Статтею 36 КВК України визначено, що покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Вказівки на те, що громадські роботи можуть відбуватися також за місцем проходження військової служби у ст. 36 КВК України немає.

Частина 3 ст. 56 КК України містить обмеження в призначенні, а отже і відбуванні покарання у виді громадських робіт щодо військовослужбовців строкової служби

Суд вважає, що служба військовослужбовця у Збройних силах України за призовом під час мобілізації за своїм характером теж є строковою, оскільки відповідний мобілізаційний призов оголошено та здійснено строково - на особливий період (воєнний стан).

Окрім цього, і військовослужбовці строкової служби і військовослужбовці, які проходять службу за призовом під час мобілізації, не є вільнонайманими, а виконують спільний для них конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України (ст. 65 Конституції України).

Системний аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що покарання у виді громадських робіт не може бути застосоване як до військовослужбовців строкової служби, так і до військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

У пункті 1) частини першої статті 80 КК України визначено, що осба звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у такі строки: два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

За правилами ч.3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Відповідно до вимог ч.4 ст. 80 перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частині першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Отже, положення ст. 80 КК України визначає, що держава втрачає право на виконання, призначеного засудженому покарання зі спливом строків давності, за умови, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання і у цей строк не вчинив нового кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що від відбування покарання засуджений не ухилявся та не відбув його з об`єктивних та поважних причин проходження військової служби за призовом під час мобілізації. Також з дня набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності. А отже є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт на підставі п.1) ч.1 ст. 80 КК України, оскільки з дня набрання вироком законної сили (з 12.02.2022) минуло більш як два роки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України,, ст. 152 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.01.2021, згідно якого він засуджений за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1