н/п 1-кс/953/1613/24
"01" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,
26.02.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 на автомобіль «CHEVROLET LACETTI», р.н. НОМЕР_1 , оскільки у вказаному арешті відпала потреба, так як з ним були проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, проведені необхідні експертизи, та підозру у кримінальному провадженні повідомлено нікому не було.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 судовому засіданні клопотання підтримав, та просив його задовольнити.
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУП в Харківській області ОСОБА_5 та прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, на електронну адресу суду спрямували заяви, в яких заперечували проти вказаного клопотання у зв`язку з тим, що досудове розслідування по кримінальному провадженню триває.
Слідчий суддя, вислухавши представника власника майна, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року накладено арешт на автомобіль «CHEVROLET LACETTI», р.н. НОМЕР_1 , який належать на праві власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, відчуження, розпорядження, та користування, та визначено місцем його зберігання на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1