Справа № 635/6551/24
Провадження № 1-кс/635/1374/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника ОСОБА_4 , (в режимі відеозв`язку),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000527 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці грудня 2021 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у ОСОБА_5 , виник злочинний, корисливий умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами громадян України, за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Так, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за свої противоправні дії, недопущення встановлення своїх дійсних персональних даних та місця проживання, ОСОБА_5 , для отримання шляхом обману коштів громадян України за сплату неіснуючих товарів, оголошення про продаж яких, розміщував на Інтернет ресурсі, а саме на офіційному сайті «OLX.ua», використовував картковий рахунок (платіжну картку) під № НОМЕР_1 емітовану АТ «АКЦЕНТ БАНК», юридична адреса м. Дніпро, вул. Батумська, 11, МФО НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 (яка 24.12.2021 оформлена на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні АТ «АКЦЕНТ БАНК», за адерсою: Харківська область, м. Красноград, вул.Жовтнева.

Так з метою реалізації свого злочинного, корисливого умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 «А»), в середині листопада 2022 (точну дату під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), на офіційному Інтернет сайті «OLX.ua», за допомого комп`ютерної техніки, створив обліковий запис про завідомо неправдиве оголошення з приводу реалізації бувшої у використанні автомобільної резини з дисками на автомобіль марки «Таврія», розміром 155/70, R-13 у кількості 4-х штук та для зв`язку зазначив у оголошені контактний номер телефону.

Так, ОСОБА_8 , в листопаді 2022 скориставшись Інтернет мережею «OLX.ua» знайшов оголошення з приводу продажу бувшої у використанні автомобільної резини з дисками на автомобіль марки «Таврія», розміром 155/70, R-13 у кількості 4-х штук, після чого він зі свого мобільного терміналу під № НОМЕР_4 мобільного оператору мережі ПрАТ «Київстар» зателефонував на вказаний номер в оголошенні, де незнайомий йому чоловік, під час спілкування з останнім повідомив що він готовий здійснити реалізацію вказаної в оголошенні резини з дисками на автомобіль марки «Таврія», але для цього йому необхідно зробити передоплату у розмірі 400,00 грн на його картковий рахунок (платіжну картку), а саме на картковий рахунок (платіжну картку) № НОМЕР_1 емітовану АТ «АКЦЕНТ БАНК», яку не відомий йому чоловік продиктував у телефонній розмові, а ОСОБА_8 , записав.

В подальшому 17.11.2022 о 09:53:15 ОСОБА_8 , за допомогою свого мобільного додатка «Приват-24» зі свого карткового рахунку (платіжної картки) № НОМЕР_5 емітованої АТ КБ «ПриватБанк», здійснив перерахування грошових коштів у сумі 400,00 грн., з урахуванням комісії 5,00 грн., на картковий рахунок (платіжну картку) під № НОМЕР_1 емітовану АТ «АКЦЕНТ БАНК», яка фактично оформлена на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та якою користувався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Але після перерахування зазначених грошових коштів, замовлений товар ОСОБА_8 так і не отримав.

В подальшому 17.11.2022 отримані в результаті шахрайських дій грошові кошти ОСОБА_5 , були витрачені на власний розсуд, а саме: «Переказ коштів з картки АТ «А-БАНК» у терміналах інших банків №I3002576, IE2576, INBOX,KYIV,UA, 4829,17/11/2022», тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 400,00 грн.

Наразі встановлено, що аналогічні шахрайські дії ОСОБА_5 вчинив ще відносно 8 осіб.

Органом досудового розслідування 29.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Піщанка, Красноградського району, Харківській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкаючи за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, раніше не судимого, повідомлено про підозру в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (відповідно до закону, який діяв на час вчинення злочину, до змін внесених законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» № 3233-ІХ від 13.07.2023)

Таким чином, встановлені в ході досудового розслідування обставини та зібрані докази свідчать про системність вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ст. 190 КК України, а саме численна кількість потерпілих осіб від вчинення останнім кримінальних правопорушень, які територіально є мешканцями всієї території України та великий проміжок часу, протягом якого ОСОБА_5 здійснює свою злочинну діяльність починаючи з 2021 року.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, протоколами тимчасових доступів до речей і документів та інформації, які отримані під час здійснених тимчасових доступів, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності.

Крім того, відносно ОСОБА_5 , 13.06.2024 до Красноградського районного суду Харківської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, де останній обвинувачується у вчиненні 75 епізодів шахрайських дій де потерпілі також територіально є мешканцями всієї території України. Також вчинення ОСОБА_5 шахрайських дій займає великий проміжок часу починаючи з 2021 року та з використанням картки іншого банку, а саме АТ «Ощадбанк», що заподіяло потерпілим матеріальну шкоду у розмірі понад 60 тисяч гривень.

Окрім того в ході досудового розслідування встановлено, що відносно ОСОБА_5 у Красноградському районному судді Харківської області також розглядається обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України.

В зв`язку з вищевикладеним та враховуючи те, що ОСОБА_5 на даний час повідомлено про підозру у вчиненні 9 епізодів шахрайських дій, та те, що до суду відносно останнього направлено обвинувальний акт про вчинення ще 75 епізодів шахрайських дій, що свідчить про його суспільну небезпечність, системний характер вчинення останнім кримінальних правопорушень виникла необхідність у обранні підозрюваному запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Так, метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме:

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що наразі органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру в вчиненні 9 епізодів шахрайських дій, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, останній усвідомлюючи, що за вчинення вказаних кримінальних правопорушень передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 22 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зважаючи, що причетність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілих та свідків, які в тому числі й особисто відомі підозрюваному, і перебуваючи на свободі останній не позбавлений можливості здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини в кримінальному провадженні. Свідок ( ОСОБА_7 ) який обізнаний про злочинну діяльність ОСОБА_9 є фактично односельцем останнього, а тому підозрюваний перебуваючи на свободі в будь яку мить може вчинити спроби здійснення незаконного впливу на останнього.

Хоча в ході досудового розслідування потерпілі та свідки вже були допитаними, однак суд відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України сприймає їх покази безпосередньо (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обставини, спосіб вчинення та чисельність злочинів, які інкриміновані ОСОБА_9 , свідчать про системність їх вчинення та підтверджують, що останній може продовжити злочинну діяльність, й надалі вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування підозрюваного в даний час у суспільстві, тому в органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України цілком обґрунтованим.

В ході проведення досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру 29.06.2024 за 9 епізодами злочинної діяльності (тобто встановлено 9 потерпілих), та 13.06.2024 направлено до суду обвинувальний акт за вчинення 75 епізодів злочинної діяльності, таким чином, наразі до органу досудового розслідування продовжують надходити нові заяви від осіб, які стали потерпілими від злочинних шахрайських дій ОСОБА_9 тому є цілком зрозумілим, що вказана цифра епізодів злочинної діяльності не є остаточною, як і кінцева редакція повідомлення про підозру, що є додатковим та реальним підтвердженням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вищезазначені дії.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання з посиланням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на ту обставину, що підозра не обґрунтована, наведені в клопотанні ризики не доведені, ОСОБА_5 має постійне місце мешкання та реєстрації, має міцні соціальні та родинні зв`язки, раніше не судимий, не переховується від органів досудового розслідування, дотримується належної процесуальної поведінки, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник підозрюваного просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

В провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування 29.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (відповідно до закону, який діяв на час вчинення злочину, до змін внесених законом №3233-ІХ від 13.07.2023).

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколами допитів потерпілих, протоколами тимчасових доступів до речей і документів та інформації, які отримані під час здійснених тимчасових доступів, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності.

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що він є уродженцем с. Піщанка Красноградського району Харківської області, має вищу освіту, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу або продовження його застосування слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Слідчий суддя погоджується з наведеним у клопотанні слідчого та доведеним в судовому засіданні прокурором ризиками, передбаченими п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя вважає такими, що недоведений та не обґрунтований належним чином стороною обвинувачення.

У розумінні положень п. 4 ч. 1 ст. 184, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України доведення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, покладається саме на слідчого та прокурора.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому суд встановив, що слідчий не звернув уваги на наявність у підозрюваного достатньої мотивації до належного виконання своїх процесуальних обов?язків без необхідності застосування такої крайньої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Зазначені вище обставини, на думку суду, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку слідчий суддя зазначає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому дійшов висновку, що винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не доцільно застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 , та відмовляє в задоволенні поданого клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м?який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на підозрюваного обов?язків, а саме: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; - повідомляти, слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи; - утримуватися від спілкування з потерпілими і свідками у вказаному кримінальному провадженні; - не залишати територію Красноградського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 30.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 05.09.2024 включно, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово залишати помешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_5 в період часу дії вказаної ухвали:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти, слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- не залишати територію Красноградського району Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручити Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали до 05.09.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1