1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2439/24 1-кс/335/2445/2024
11 червня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -
Вважає, що арешт з вказаного транспортного засобу підлягає скасуванню, оскільки на теперішній час у ньому відпала потреба.
У зв`язку з чим, просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 08.03.2024 на транспортний засіб Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 .
У судове засіданні адвокат ОСОБА_3 надав заяву про розгляд вказаного клопотання без його участі, просив вимоги клопотання задовольнити у повному обсязі.
Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив, що заперечує проти задоволення вказаного клопотання.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
01.03.2024 у ході проведення огляду, автомобіль «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , було вилучено, як транспортний засіб, який перебував на місці вчинення вказаного злочину, який постановою слідчого від 01.03.2024 визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.
08.03.2024 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт на транспортний засіб марки «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При накладенні арешту слідчим суддею враховувалося, що вказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та метою такого арешту було забезпечення зберігання речових доказів, та проведення у подальшому слідчих та інших процесуальних дій.
Крім того, встановлено, що органом досудового розслідування проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні. Власнику вказаного транспортного засобу підозра у вчиненні кримінального правопорушення не пред`являлася у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Таким чином, виходячи із вказаних норм законодавства, та враховуючи вищевикладене, вважаю, що у подальшій дії запобіжного заходу, як арешт вказаного у клопотанні транспортного засобу, який належить ОСОБА_4 , відпала потреба, оскільки слідчим на наведено підстав вважати, що вказане майно має доказове значення по вказаному кримінальному провадженню та має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, жодної інформації щодо того, що у відношенню даного майна необхідно на даний час збереження такого запобіжного заходу, як арешт, суду не надано, що розцінюється судом, про відсутність підстав для його збереження.
Відтак, з урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту з вказаного транспортного засобу, накладеного ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.03.2024, що тягне за собою повернення транспортного засобу власнику ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1