ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за№ 0000098, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України, задоволено клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_9 та відсторонено підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Розсошенці, Полтавського району, Полтавської області, з вищою освітою, працюючого на посаді старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, 2013 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

від посади старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті строком на два місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.04.2024 включно.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що стороною обвинувачення надані письмові докази на підтвердження обґрунтованості підозри та наявних можливих ризиків, що посада, яку займає підозрюваний, дає можливість використання нею своїх службових повноважень всупереч інтересам досудового розслідування, яке здійснюється щодо нього та будучи працівником правоохоронного органу може незаконно впливати на свідків у даному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_7 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що висновки викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру від 08.02.2024 відповідно до якої він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, яке відноситься до нетяжкого злочину та санкція статті не передбачає такої міри покарання як позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Зазначає, що жодного доказу на підтвердження існування ризиків, сторона обвинувачення не надала і це виключно припущення, нічим не підтверджені.

Крім того вказує, що безпідставним є твердження сторони обвинувачення про те, що відсторонення від посади, необхідне для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є закінченим правопорушенням.

Зазначає, що відповідно до ухвали про застосування запобіжного заходу від 15.02.2024 на підозрюваного ОСОБА_7 покладено обов`язок утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, експертами у вказаному кримінальному провадженні, тому вважає безпідставним твердження в клопотанні про відсторонення від посади та оскаржуваній ухвалі про можливість впливу на свідків.

Також вказує, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_7 має 10 річну доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та більшість бюджету сім`ї йде саме на дитину,на її розвиток, належне харчування, одяг та інші необхідні потреби.

В свою чергу, дружина ОСОБА_11 працює оператором ПЦО в ТОВ «Антарес- 3000». Відповідно до Довідки про доходи від 12.02.2024 року за № 0300-000002 ОСОБА_11 має мінімальний розмір заробітної плати, яка складала 6700,00 грн. на місяць, а з січня 2024 року 7100,00 грн. на місяць. Після вирахування податків, сума коштів, що вона отримує за місяць становить близько 5 500,00 грн., що звичайно не може вистачити для життя на 3 осіб.

Також просила поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки повний текст ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2024 складено та оголошено 19.02.2024, а копію повного тексту вона отримала в суді 20.02.2024, про що мається відповідна відмітка в матеріалах судової справи.

Позиції інших учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу, подану в інтересах останнього, та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи клопотання захисника про те, що вона не могла звернутися із апеляційної скаргою в строки, визначені КПК, оскільки не була обізнана про мотиви прийнятого судового рішення, та звернулася з апеляційною скаргою в 5-ти денний строк з моменту отримання 20.02.2024 копії ухвали слідчого судді.

Відтак, строк пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не ставить під сумнів висновки оскаржуваної ухвали щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, посилаючись лише на відсутність ризиків та погіршення матеріального становища сім`ї підозрюваного, в разі відсторонення його від посади.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Положеннями ч. 5 ст. 65-1 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади як один із заходів забезпечення кримінального провадження може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину.

В силу вимог ч. 2 ст. 154 КПК України, питання відсторонення особи від посади вирішується слідчим суддею під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців, за наявності клопотання осіб, визначених у ч. 1 ст. 155 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

В цьому аспекті колегія суддів зазначає, що із самої суті відсторонення від посади як заходу забезпечення кримінального провадження слідує, що між підозрюваним, вчиненим злочином та займаною ним посадою повинен бути логічний взаємозв`язок, а подальше перебування особи на цій посаді може нести ризики для досудового розслідування.

При цьому, необхідність у відстороненні особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, від посади пов`язана з тим, що така особа, перебуваючи на посаді, сприяла вчиненню кримінального правопорушення, або є підстави вважати, що вона знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином (наприклад, здійснюватиме протиправний тиск на підлеглих, які є свідками, перешкоджатиме їх з`явленню до слідчого за викликом останнього, погрожуватиме звільненням з роботи тощо).

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, 22.08.2023, приблизно о 12 год. 25 хв., на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський, поблизу с. Засулля Лубенського району Полтавської області, більш точного часу та місця слідством не встановлено, здійснив зупинку вантажного автомобіля марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом завантаженим піском, під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власником якого є останній, який рухався з с. Великі Сороченці Миргородського району Полтавської області в сторону м. Пирятин Лубенського району Полтавської області.

На вимогу ОСОБА_7 ОСОБА_12 пред`явлено тахокарту, яка була прострочена, надано документи, в тому числі посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепа.

В подальшому ОСОБА_7 з ОСОБА_12 прослідували до службового автомобіля KRASZ LMZ2MP, д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, для складання матеріалів щодо порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів.

ОСОБА_7 , перебуваючи у салоні вказаного службового автомобіля висловив намір складання матеріалів за результатами виявлених порушень.

В цей же час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_12 за не вчинення в його інтересах дій з використанням наданої влади та службового становища.

Перебуваючи на вказаній вище посаді, будучи наділеним відповідними службовими повноваженнями, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_7 в салоні службового автомобіля, запропонував ОСОБА_12 надати йому неправомірну вигоду за не складання відносно останнього матеріалів щодо виявленого ним порушення.

На виконання вказаного прохання ОСОБА_12 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 , з допомогою власного мобільного телефону, через мобільний інтернет банкінг «Приват24», перерахував грошові кошти у сумі 6000 гривень, на вказану ОСОБА_7 банківську платіжну картку за номером НОМЕР_3 .

08.02.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 157 КПК України, врахував наявність правових підстав для відсторонення від займаної посади ОСОБА_7 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, будучи службовою особою, перебуваючи на посаді старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Також було перевірено докази з точки зору їх достатності для підстав вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, що вбачається з доданих до клопотання: протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 29.01.2024; протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтролю особи від 14.09.2023 та додатками до нього; інформації отриманої з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при проведенні заходу забезпечення кримінального провадження тимчасового доступу до речей та документів 24.01.2024; протоколу огляду від 30.01.2024; інформації отриманої з УСР Полтавської області ДСР НП України, на виконання доручень слідчого, у порядку ст. 40 КПК України.

Колегія суддів вважає, що обставини вказують на те, що саме перебування підозрюваного на займаній посаді сприяло вчиненню даного кримінального правопорушення, а відсторонення від посади необхідно для запобігання перешкоджанню ризикам у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 є службовою особою, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, а тому з підстав та у порядку визначеному КПК України, до нього може бути здійснено відсторонення від посади.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, вірно зазначив, що ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, може шляхом зловживання своїм службовим становищем впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому стороною обвинувачення доведено потреби досудового розслідування, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_7 , як відсторонення останнього від посади, оскільки дії, що йому інкримінуються, обумовлені саме перебуванням його на посаді старшого державного інспектора Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження прав підозрюваного завданням кримінального провадження, колегія суддів звертає увагу, що відсторонення від посади не є абсолютним позбавленням права на працю, а є тимчасовим обмеженням займати певну посаду, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження та з урахуванням досліджених обставин у провадженні, відповідають суспільному інтересу.

Колегія суддів бере до уваги доводи захисника про те, що без фінансової допомоги, сім`я ОСОБА_7 може опинитися у скрутному матеріальному становищі, однак такі відомості жодним чином не виключають обставин вчинення злочину, його суспільно-небезпечних наслідків, а також можливість настання ризиків в разі не відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо відсутності можливості ОСОБА_7 впливати на свідків, позаяк відповідно до ухвали слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу від 15.02.2024 на підозрюваного покладеного обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями ч. 2 ст. 131 КПК визначено перелік заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Аналізуючи вищевказану норму закону, можна зробити висновок, що відсторонення від посади та застосування запобіжного заходу є самостійними заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються незалежно один від одного. З огляду на це, застосування до підозрюваного запобіжного заходу не виключає можливості відсторонення його від посади за наявності для того відповідних підстав.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності потреби у відстороненні підозрюваного від посади з посиланням на те, що під час застосування до останнього запобіжного заходу на нього вже покладений обов`язок утриматися від спілкування зі свідками, колегія суддів відхиляє, оскільки обмеження спілкування з певними особами як частина процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного при обранні запобіжного заходу, за своїм змістом не є тотожним запобіганню можливого впливу на осіб, в тому числі підлеглих, з використанням займаної посади.

Вищевказані обставини у своїй сукупності свідчать про можливість і необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади. При цьому, колегія суддів враховує, що під час апеляційного розгляду сторона захисту не навела жодних інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність вищевказаних обставин.

З огляду на викладене, рішення слідчого судді є законним та вмотивованим, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4