Справа № 953/9801/23
Провадження № 1-кп/953/540/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Харків

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 16.06.2023, за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюм Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, який не має постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 04 квітня 2018 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 2) 17 грудня 2018 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 26 липня 2023 року Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 833 гривні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2023 року близько 20 години, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, маючи корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, використовуючи довірливі відносини з його знайомим ОСОБА_5 , під час спілкування попросив останнього надати йому у користування на декілька годин для особистих цілей двохколісний вантажний візок вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 701-М від 29.06.2023 1752,98 гривень, з метою незаконного особистого збагачення, розуміючи, що у подальшому не збирається повертати вказаний візок. ОСОБА_5 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , погодився на прохання останнього та добровільно передав ОСОБА_3 йому належний йому вантажний візок. Після чого ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що повертати візок він не буду, отримавши реальну можливість розпоряджатись чужим майном, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому звернув незаконно набуте майно на свою користь, а саме 15 червня 2023 року близько 10 години, точний час встановити не надалось можливим, продав візок ОСОБА_6 , в результаті чого заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1752,98 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення злочину за обставин, викладених вище у даному вироку. Так, ОСОБА_3 пояснив, що 14 червня 2023 року близько20 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , він попросив у свого знайомого ОСОБА_5 , користуючись довірою останнього, вантажний візок для перевезення макулатури, який власнику не повернув, а наступного дня продав незнайомому чоловіку, отримані кошти за візок витратив на власні потреби.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, у тому числі потерпілого, який висловив свою позиції у наданій до суду письмовій заяві, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання, зазначений стороною обвинувачення такою обставиною рецидив злочину, оскільки вчинення злочину повторно є кваліфікуючою ознакою складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, у тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, 21 вересня 2021 року звільнений з державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) в зв`язку з відбуттям строку покарання, де характеризувався негативно, як особа, яка порушувала режим тримання, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.ст.50, 65 КК України, призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією статті закону у виді обмеження волі, оскільки останній раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходу, враховуючи при цьому наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обставини та мотиви вчинення кримінального правопорушення та дані щодо особи обвинуваченого.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з застосуванням ст.75 КК України, ст.69 КК України судом не встановлено.

26 липня 2023 року ОСОБА_3 засуджений Дзержинським районним судом міста Харкова за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 833 гривні. Вирок набрав законної сили.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення вироку Дзержинським районним судом міста Харкова від 26 липня 2023 року, за яким покарання не відбув, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова більш суворим за цим вироком.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 701М від 29.06.2023 в розмірі 716,94 гривні відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 липня 2023 року шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 липня 2023 року більш суворим за цим вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його прибуття до місця відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів по проведенню судової експертизи № 701М від 29.06.2023 в розмірі 716,94 гривні.

Речові докази візок, який має металевий каркас та 3 колеса, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на вирок суду, крім підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, подається до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1