Справа №592/8348/24
Провадження №1-кс/592/3590/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000983 від 29.03.2024 р. за ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 28.03.2024 р. близько 21 год. 20 хв. ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_9 , на автомобілі останнього підїхали до ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де до салону автомобіля ОСОБА_9 сіли їх спільні знайомі, хлопець на ім`я ОСОБА_10 та дівчата ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

У подальшому вони всі разом на автомобілі ОСОБА_9 поїхали відвозити дівчат, які мешкають в районі АДРЕСА_1 .

Рухаючись на автомобілі по АДРЕСА_2 близько 21 год. 30 хв. 28.03.2024 р. дорогу їм перегородив автомобіль марки BMW, білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу належить на праві власності ОСОБА_12 , а фактично користується її син ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . З автомобіля вийшов ОСОБА_4 та підійшовши до автомобіля ОСОБА_9 спровокував конфлікт під час якого завдав удару ОСОБА_8 який в цей час вийшов з салону автомобіля, щоб поспілкуватися з ОСОБА_4 , в обличчя. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи.

З показань потерпілого ОСОБА_8 відомо, що після нанесення йому удару, останній впав на землю, втративши свідомість. Прийшовши до тями, він відчув біль у районі щелепи, припухлість та текла кров з рота.

Дані покарання потерпілого підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 та протоколом обстеження ОСОБА_8 № 2957-2958 від 29.03.2024 р.

Наразі жодній особі не повідомлено про підозру в умисному спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .

При цьому, під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується автомобілем НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.04.2024 р. на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.04.2024 р. було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично мешкає ОСОБА_4 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «ASTRO», чорного кольору, мобільний телефон «Iphone 11», чорного кольору, мобільний телефон «ERGO» чорного кольору, мобільний телефон «SIGMA» чорного кольору.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.04.2024 р. на вказані мобільні телефони був накладений арешт. Строк дії увхали про арешт майна був визначений тридцять днів.

На даний час слідчі дії та експертні дослідження по мобільним телефонам проведені не у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні арешту на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що нормами чинного КПК України не передбачено продовження дії ухвали про арешт майна.

Власник майна ОСОБА_6 у судовому засіданні проти арешту на майно заперечувала.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 29.03.2024 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000983 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумський РУП ГУНП в Сумській області.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3 і 4 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст.170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання, метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження його, як речового доказу, які на думку слідчого відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Долученими до матеріалів клопотання відомостями не доведена відповідність вказаного майна, на який просить накласти арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Тобто, з матеріалів клопотання, якими слідчий обгрунтовує клопотання про арешт, не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні та майном третьої особи, на яке просить слідчий накласти арешт з метою збереження речових доказів.

У кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_6 (власники вилучених мобільних телефонів) не мають на даний час процесуального статусу, зокрема, матеріали клопотання не містять відомостей про допит їх у якості свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт. Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора.

Разом з тим, ініціатором клопотання є слідчий, який є неналежним суб`єктом на звернення з клопотанням про арешт майна в розумінні ст. 64-2 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання слідчого задоволенню не підлягає з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000983 від 29.03.2024 р. за ч. 1 ст. 122 КК України відмовити.

Мобільний телефон «Iphone 11» чорного кольору повернути ОСОБА_6

Мобільний телефон «ASTRO» чорного кольору, мобільний телефон «ERGO» чорного кольору, мобільний телефон «SIGMA» чорного кольору повернути ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1