Єдиний унікальний номер 205/1207/17
1-кп/205/333/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
Провадження № 1-кп/205/333/24 Справа № 205/1207/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження під час розгляду об`єднаного кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001074 від 14.04.2017 та №0001572 від 20.06.2017 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, українця, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 18.12.2014 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнився 16.03.2016 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи не погашену у встановлений законом строк судимість за вчинення злочини проти власності, в невстановлений час та місці, вступив в попередню змову з раніше знайомими йому особами, кримінальні провадженні стосовно яких закрито, направлену на повторне таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 разом з особами, кримінальне провадження стосовно яких закрито діючи спільно об`єктом злочинного посягання обрали майно магазину «Брусничка - 03111», за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська 85-А, що належить ТОВ «Український Рітейл» та розподілили ролі у вчиненні злочинного посягання.

Реалізуючи умови попередньої змови, близько 12.00 години 17.06.2017 року, ОСОБА_3 , разом з особами, кримінальне провадження стосовно яких закрито, один з яких знаходився з сумкою, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , до магазину «Брусничка - 03111», де відповідно до відведених ролей при вчиненні злочину, шляхом вільного доступу зайшли до магазину «Брусничка - 03111» та підійшли до торгового прилавку на якому розташована алкогольна продукція, обравши предметом злочинного посягання 2 пляшки лікеру «Шеріданс» об`ємом 0,5 літри.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості при розподілених ролях, ОСОБА_6 взяв з прилавку 2 пляшки лікеру «Шеріданс» об`ємом 0,5 літри та передав особі, кримінальне провадження стосовно якої закрито, який в свою чергу поклав їх до сумки. Та після чого передав зазначену сумку ОСОБА_6 , який одягнув на себе. Особа, кримінальне провадження стосовно якої закрито, в цей час, згідно розподіленої ролі, знаходився позаду іншої особи, кримінальне провадження стосовно якої закрито та ОСОБА_3 , чим прикривав їх дії.

Після чого, не збираючись розраховуватись за вищевказаний товар, вважаючи свої дії не помітними для оточуючих ОСОБА_6 направився вперед, а особи, кримінальне провадження стосовно яких закрито по заду нього стали рухатися в напряму виходу з магазину, де проходячи касову зону магазину ОСОБА_7 , разом з особами, кримінальне провадження стосовно яких закрито, за вище перелічений товар не розрахувались та покинули даний магазин.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_3 та особи, кримінальне провадження стосовно яких закрито з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись 2 пляшками лікеру «Шеріданс» об?ємом 0,5 літри, вартістю 390 гривень 00 копійок за кожну, загальною вартістю 780 гривень 00 копійок на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 та особи, кримінальне провадження стосовно яких закрито завдали матеріальну шкоду магазину «Брусничка - 03111», що належить ТОВ «Український Рітейл».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, тобто у зв`язку з закінченням строків давності. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що з моменту вчинення ним даного кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, а тому наявні законні підстави для звільнення його від відповідальності.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) в цій частині.

Заслухавши заявлене клопотання, думку сторін кримінального провадження, які підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.

За змістом статті 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з частинами 1, 4 ст. 286 КПК, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним (п. 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі 735/1121/20 ).

Строк давності це передбачений ст. 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Умовами для звільнення особи від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав є: (1) якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності; (2) якщо протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); (3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); (4) законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та відповідно до висунутого обвинувачення інкриміновані дії він вчинив за останнім епізодом 17 червня 2017 року.

За час розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 не вчинив нових кримінальних правопорушень, стосовно останнього не ухвалювались вироки, у зв`язку з чим, визначений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК строк давності не переривався.

Таким чином, з 17 червня 2017 року строки давності за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 185 КК у цьому кримінальному провадженні розпочали спливати і закінчились 18 червня 2022 року.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норм матеріального та процесуального закону, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

Нероз`яснення судом першої чи апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст. 285 КПК зазначених обставин є порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягнуло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 - 4 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Під час розгляду кримінального провадження встановлені матеріальні та процесуальні підставі для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся внаслідок ухилення обвинуваченого від органу досудового розслідування та/або суду, або переривався у зв`язку з вчиненням нового злочину.

Отже, станом на час розгляду кримінального провадження та постановлення цієї ухвали 14 березня 2024 року, сплинув п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, визначений в ст. 49 КК, а тому останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Судом, відповідно до ст. 285 КПК ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений підтримав своє клопотання, наполягав на його задоволенні та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК.

При цьому, обвинувачений підтвердив, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надав свою згоду.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Отже, встановлення вищевикладених обставин є правовою підставою для прийняття рішення судом про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Тільки у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку (ч. 3 ст. 285 КПК).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 знайшли своє повне підтвердження під час розгляду кримінального провадження, у зв`язку з чим воно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК має бути закрито.

Крім цього, під час досудового розслідування кримінального провадження №0001572органом досудового розслідування було понесено процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (Постанова ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі №203/241/17).

Таким чином, суд вважає за необхідне також вирішити питання про віднесення процесуальних витрат, понесених у кримінальному провадженні №0001572 на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів вирішуються судом в порядку, передбаченому ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 370, 372 КПК, 49 КК, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК у зв`язку з закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001572 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №292 від 14.07.2017 у розмірі 230 гривень 00 копійок віднести на рахунок держави.

Речові докази, якими визнано диски з камер відеоспостереження магазину «Брусничка», електронний носій інформації інв. №64 від 31.07.2017 та №39 від 31.07.2017 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження, 1 пляшку віскі «Олд Смагглер», об`ємом 0,7 літри та 2 пляшки бренді «Сент Ремі» об`ємом 0,5 літрів, які передані під відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_8 вважати повернутими за належністю, металобрухт у вигляді двох квадратних труб довжиною три метри та шести круглих труб довжиною три метри та двох труб довжиною три метри, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 вважати повернутими за належністю, грошові кошти номіналом 100 гривень, ЗФ 2099232 та АЗ9080145, 50 гривень серії СН 0472364, номіналом 20 гривень СЗ 4582475, номіналом 5 гривень АД 1757605, номіналом 2 гривні ТГ 6420319, номіналом 10 гривень, 5 гривень, 1 гривня в кількості 4 штук конфіскувати в дохід держави, спецпакети №0004709, 0004715, 0004707, 0004708, 0004714, 0004986 знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1