Справа №766/1112/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

24.06.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5

під час відкритого судового засідання з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесеного до ЄРДР 03.04.2023 за №0000677 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 03.04.2023 за №0000677 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в останнє продовжено до 28 червня 2024 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу, у зв`язку з відсутністю підстав для його скасування або заміни, просив суд звернути увагу на обставину, що ризики, які існували на момент його обрання не зменшились, зокрема ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, під час досудового розслідування не встановлено міцних соціальних зв`язків останнього, таким чином, наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи без запобіжного заходу обвинувачений ухилятиметься від суду, крім того ОСОБА_4 не працевлаштований та не має законних джерел існування, тому доходи, отримані від здійснення злочинної діяльності є єдиним джерелом його доходів, тому зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідка ОСОБА_6 , оскільки він знає місця де він може перебувати та де він проживає, та вразі перебування обвинуваченого на волі останній реально матиме можливість впливати на свідка.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою нічний домашній арешт. Не погоджується з ризиками, які були вказані прокурором, оскільки вони необгрунтовані. Суду не надано жодного доказу, який би міг підтвердити ризики, на які посилається прокурор в клопотанні, також відсутні дані щодо спроби вчинення обвинуваченим інших правопорушень, таке твердження прокурора ґрунтується тільки на припущеннях. Обвинувачений є раніше не судимою особою, раніше кримінальних правопорушень не скоював, доказів протиправної поведінки в повсякденному житті до обвинувачення не надавалося. Представник потерпілої сторони в залі суду повідомив, що претензій до обвинуваченого не має, та підтримав клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою. Свідок ОСОБА_7 в залі суду підтвердив, що в обвинуваченого є місце роботи та джерела існування. Обвинувачений надав докази на обґрунтування можливості застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме те, що він має постійне місце проживання, на його утриманні є неповнолітня дитина та надано докази, які характеризують особу обвинуваченого.

Прокурор в судовому засідання підтримав клопотання про продовження тримання під вартою підтримав з підстав, викладених у ньому. Просив відмовити у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки на даному етапі ризики не зменшились та продовжують існувати.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, має неповнолітню дитину, не має наміру переховуватися від суду.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав позицію захисника, просив суд задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України»).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, під час досудового розслідування не встановлено міцних соціальних зв`язків останнього. Крім того, ОСОБА_4 хоча і є особою раніше не судимою в силу вимог ст.89 КК України, проте був засуджений та відбував покарання за ст.286 ч.2 КК України, відносно нього у 2023 році направлявся до суду обвинувальний акт за ст.122 ч.1 КК України (кримінальне правопорушення №0000005 від 02.01.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2023 року закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення). Таким чином, наявні ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи без запобіжного заходу обвинувачений ухилятиметься від суду, крім того ОСОБА_4 не працевлаштований та не має законних джерел існування, тому доходи, отримані від здійснення злочинної діяльності є єдиним джерелом його доходів, тому зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на свідка ОСОБА_6 , оскільки він знає місця де він може перебувати та де він проживає, та вразі перебування обвинуваченого на волі останній реально матиме можливість впливати на свідка.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого; відомості, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Перелічені відомості вагомо свідчать про продовження існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше правопорушення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України.

Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Нових даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, судовий розгляд не завершено.

Тривалість тримання обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 22 серпня 2024 р.)

Щодо доводів обвинуваченого та захисника, що прокурором не доведені зазначені у клопотанні ризики, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце роботи та джерела доходу та домашній арешт буде достатнім запобіжним заходом, то суд з урахуванням того, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, хоча вважається раніше не судимим в силу ст.89 КК України, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, доказів про місце працевлаштування та отримання доходів не має, в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 314-317, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 до 22 серпня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні суду «24» червня 2024 р. о 15:30 годині.

СуддяОСОБА_1