КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

представника власника майна - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресами:

1. АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_10 ;

2. АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_10 ;

3. АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_8 ;

4. АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_6 ;

5. АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_6 ;

6. АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_7 ;

7. АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, власники майна ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали апеляційній скарги.

ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року в частині накладення арешту на групу нежитлових приміщень НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Як вказує апелянт, він є законними власником групи нежитлових приміщень НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), які були придбані відповідно до інвестиційних договір із забудовником від 06.02.2008 року.

Крім того, автор апеляційної скарги зазначає, що не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000157 від 22.09.2023.

На думку власника майна, арештоване майно не відповідає жодному з критеріїв речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, а прокурором, під час розгляду клопотання, не було доведено необхідність накладення такого арешту, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України.

Окрім цього, накладений арешт не є співмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику та участі ОСОБА_8 , а копію судового рішення отримано лише 28.01.2024, то строк на апеляційне оскарження, в розумінні вимог ст. 395 КПК України, підлягає поновленню.

ОСОБА_7 за аналогічних доводів та підстав, в своїй апеляційній скарзі просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року в частині накладення арешту на групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) та групу нежитлових приміщень НОМЕР_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику та участі ОСОБА_7 , а копію судового рішення отримано фактично лише 11.03.2024, то строк на апеляційне оскарження, в розумінні вимог ст. 395 КПК України, підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку власника майна та представника власника майна, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апелянтами не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а їх апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, слідчим відділом Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000157 від 22.09.2023 за ч. 3 ст. 190 КК України.

26.10.2023 прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт нерухомого майно, що знаходиться за адресами:

1. АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_10 ;

2. АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_10 ;

3. АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_8 ;

4. АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_6 ;

5. АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_6 ;

6. АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_7 ;

7. АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином вказаним майном, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Згідно частини першої статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Так, задовольняючи дане клопотання, внесене в межах даного кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вказане в клопотанні майно підлягає арешту, оскільки воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000157 від 22.09.2023 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. При цьому перевірено наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України.

Також, слідчий суддя обґрунтовано встановив, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши наявні матеріали провадження, у тому числі постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 від 19.10.2023 про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000157 від 22.09.2023.

На переконання колегії суддів клопотання сторони обвинувачення про арешт майна цілком відповідає вимогам ст. 171 КПК України, зокрема, містить підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено, відповідно, доводи про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні сторони обвинувачення, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи, що викладені в апеляційних скаргах висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею були порушені вимоги закону, які б давали підстави для скасування судового рішення.

При апеляційному розгляді не встановлено істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали слідчого судді, і не вбачаються такі підстави і зі змісту апеляційних скарг.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому апеляційні скарги з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури

м. Києва ОСОБА_9 про арешт майна, в частині накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресами:

1. АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_8 ;

2. АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_7 ;

3. АДРЕСА_7 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), яке на праві власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження та розпорядження будь-кому і будь-яким чином вказаним майном, - залишити без змін, а апеляційні скарги власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2067/2024 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 756/14047/23

Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_12

Доповідач: ОСОБА_1