Провадження №1-кс/359/1131/2024
Справа №359/5843/24
У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною аудіо та відео фіксацією скаргу захисника ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000116, внесеному до ЄРДР 22.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

03.06.2024 року захисник ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою та посилається на те, що в провадженні слідчого СВ Бориспільського ОРУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00009116 від 22.02.2024 року. Спочатку досудове розслідування здійснювалось СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Для збереження об`єктивності 19.04.2024 року постановою про доручення проведення досудового розслідування заступником Генерального прокурора справу було передано до Бориспільського РУП Київської області.

23.02.2024 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України.

Виходячи з тексту повідомлення про підозру, ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудових розслідуванням особи, маючи прямий умисел на придбання, зберігання та носіння бойових припасів за невстановлених органом досудового розслідування обставин та спосіб придбав корпус гранати РГД-5 з маркуванням «41-73-Т», корпус гранати РГД-5, з маркуванням « «13-73-Т» та один запал УЗРГМ з маркуванням, з таврування на важелі «39-77УЗРГМ583», які зберігав у транспортному засобі марки «PORCHE PANAMERA» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 з невстановленою метою.

На цей час досудове розслідування триває майже чотири місяці але жодних належних доказів, що ОСОБА_4 мав умисел, придбав та зберігав бойові припаси в матеріалах кримінального провадження немає. Із самого початку ОСОБА_4 заявив, що до знайдених в автомобілі, яким він керував, він немає ніякого відношення та що, вважає, що бойові припаси йому підкинула малознайома особа на ім`я ОСОБА_7 , з якою він зустрічався перед затриманням і яка бездоглядно, деякий час, одноособово знаходився в автомобілі «PORCHE PANAMERA» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . З метою доведеності непричетності до злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, захист ОСОБА_4 надав слідчому клопотання про проведення слідчих та розшукових дій стосовно встановлення та вилучення записів подій від 22.02.2024 року з камер відеоспостереження, які знаходились на вулиці Розкидайлівській у м. Одесі та заправці «UPG». Але, орган досудового розслідування віднісся до цих клопотань формально, а фактично проігнорував. В результаті захист самостійно виявив відеозаписи, які підтверджували покази ОСОБА_4 щодо його непричетності до скоєння інкримінованого злочину. Отже, в ході досудового розслідування були встановлені факти, що ставлять під сумнів обставини викладені у тексті повідомлення про підозру. Відповідно до ст. 62 Конституції України, всі сумніви повинні трактуватись на користь ОСОБА_4 .

За таких обставин, вважає підозру необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування.

Так, відповідно до змісту ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У ст. 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

23 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, шляхом безпосереднього вручення повідомлення про підозру в кабінеті слідчого. Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_4 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, однак зміст такого повідомлення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, вважаю, оцінка наданих слідчому судді доказів повинна здійснюватися не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому необхідно зауважити, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Підґрунтям для кримінального розслідування відносно ОСОБА_4 став факт виявлення в автомобілі, яким він керував двох корпусів гранат РГД-5 та одного запалу УЗРГМ. Але як вони туди потрапили досі не встановлено.

При цьому, слід звернути увагу на обставини розвитку подій. Вранці 22.02.2024 року ОСОБА_4 зустрівся на вулиці Розкидайлівській у м. Одесі, поруч з ринком « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з малознайомим на ім`я ОСОБА_7 . Ініціатором зустрічі був саме « ОСОБА_7 ». Метою зустрічі було бажання « ОСОБА_7 » придбати автомобіль «PORCHE PANAMERA» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , задля чого, вказаний автомобіль необхідно було перевірити на станції технічного обслуговування. При цьому, на місце зустрічі « ОСОБА_7 » прибув на автомобілі «RANGE ROVER» темного кольору. В процесі обговорення питання купівлі- продажу автомобілю «PORCHE PANAMERA» « ОСОБА_7 » запропонував обмінятися автомобілями та прослідувати на СТО. Пробувши у автомобілі «PORCHE PANAMERA» приблизно 5 хвилин « ОСОБА_7 » запропонував, все ж таки, поїхати на СТО кожний на своєму автомобілі, після чого, приблизно через 500 метрів по вулиці Розкидайлівській автомобіль «PORCHE PANAMERA» було зупинено поліцією і процесі поверхневого огляду було виявлено корпус гранати під сидінням водія, після чого проведено обшук автомобіля. Зазначене вище вбачається з відеозапису, який було знайдено та отримано ОСОБА_4 та видано процесі додаткового допиту в якості підозрюваного.

Необхідно звернути увагу, що складається враження, що патрульні поліцейські очікували саме автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , а автомобіль з « ОСОБА_7 » рухаючись безпосередньо перед автомобілем «PORCHE PANAMERA» після зупинки ОСОБА_4 поліцейськими не зупинився, після чого відключив телефон і до цього часу ні разу не зв`язався з ОСОБА_4 . Все це свідчить про те, що « ОСОБА_7 » має відношення до зазначених подій і захист вважає, що саме він підкинув вибухові пристрої в автомобіль «PORCHE PANAMERA» та повідомив про це поліцейських, діючи із ними спільно.

Захистом, з метою об`єктивного встановлення всіх обставин справи слідчому надавались клопотання про проведення слідчих та розшукових дій але ці клопотання були проігноровані. Органи досудового розслідування не зробили нічого щоб підтвердити або спростувати версію ОСОБА_4 . При таких обставинах неможливо стверджувати про обґрунтованість підозри яка була вручена ОСОБА_4 .

В результаті підозри відносно ОСОБА_4 були встановлені обмеження відповідно до ст. 194 КПК України, які негативно позначаються на його повсякденному житті та праці.

Також в матеріалах кримінального провадження, відсутні докази того де, коли, при яких обставинах ОСОБА_4 отримав вибухові пристрої, з якою метою зберігав та чи знав ОСОБА_4 про існування в автомобілі вибухових пристроїв, що, в свою чергу, має суттєве значення оскільки впливає на суб`єктивну сторону складу злочину.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості повідомлення про підозру, вважаю, що зміст таких матеріалів не може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

З метою всебічного розгляду скарги захисника слідчий суддею витребувано та Бориспільським РУП ГУ НП в Київській області надано матеріали кримінального провадження №0000116.

Під час судового розгляду зазначеної скарги захисник ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали скаргу та просили її задовольнити із скасуванням відповідної підозри щодо ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 при розгляді скарги покладається на розсуд слідчого судді та посилається на те, що в ході досудового розслідування були допущені порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000116, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 94 КПК України слідчий суддя зобов`язаний оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

В той же час процесуальна процедура повідомлення про підозру та саме повідомлення про підозру є, на думку слідчого судді, різними поняттями, а тому надають можливість оскарження заінтересованим особам, як повідомлення підозри з підстав порушення процедури її повідомлення, так і з підстав її обґрунтованості.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

На думку слідчого судді, у відповідності до ст. 17 КПК України, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості також має місце, зважаючи на та, що підозра, як і обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Таким чином, зазначені положення закону, надають слідчому судді, відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України, на стадії досудового розслідування, перевіряти обґрунтованість повідомлення про підозру на стадії досудового розгляду, не допускаючи безпідставного скерування кримінального провадження до суду з відповідним рішенням слідчого (дізнавача) та прокурора в порядку, передбаченому параграфом 3 Глави 24 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, як і зазначено у відповідності до ст. 94 КПК України, відповідно до ст. 89 КПК України, має повноваження оцінки доказів щодо їх допустимості та належності, і зокрема вагомості і достатності для повідомлення особі про підозру.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Саме тому, слідчий суддя має перевірити і достатність таких доказів для необхідності повідомлення особі про підозру, а за відсутності їх очевидної достатності, у випадках визначених законом, скасувати таку підозру.

Так, 22 лютого 2024 року ОСОБА_4 було вручено письмове повідомлення про підозру, зі змісту яких вбачається, що став факт виявлення в автомобілі, яким він керував двох корпусів гранат РГД-5 та одного запалу УЗРГМ. Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00009116 від 22.02.2024 року. Спочатку досудове розслідування здійснювалось СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Згідно повідомлень про підозру 22.02.2024 по вулиці Розкидайлівській поруч із будинком № 9 у м. Одесі працівниками БПОП ГУНП в Одеській області зупинено автомобіль марки «PORSCHE» під керуванням ОСОБА_4 , у салоні якого виявлено предмет, схожий на гранату. Наступного дня, 23.02.2024, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення у розумні строки, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зокрема, огляд записів із портативних підеореєстраторів співробітників агіпажу «Скіф 801» здійснено лише через місяць від початку розслідування - 22.03.2024 за результатами розгляду клопотання адвоката підозрюваного. S-ходів для встановлення можливих свідків та очевидців злочину, наявності juLwep відеосиостсрежсння поблизу місця події не вжито.

В обґрунтованість підозри покладено протокол огляду відеозапису (оптичного диску), протокол допиту свідка, протокол обшуку з фото таблицею.

Відтак, вказані обставини поряд з іншими матеріалами провадження опосередковано свідчать про відсутність достатніх доказів причетності підозрюваног ОСОБА_4 до злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки жодних доказів переміщення чи придбання вищевказаних предметів слідством не доведено.

Інших доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину (проступку) матеріали кримінального провадження не містять.

В той же час, слідчий суддя, в чергове, звертає увагу, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на користь такої особи.

З цього приводу, на думку слідчого судді, повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного правопорушення ОСОБА_4 з боку органу досудового розслідування та державного обвинувачення були передчасними, зважаючи на недостатність доказів, сукупність яких не може свідчити про причетність таких осіб до вчиненні інкримінованих їм діянь.

З цих підстав, слідчий суддя вважає за необхідне відповідну скаргу адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000116, внесеному до ЄРДР 22.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 42, 45-47, 276-279, 303, 304-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру вручену ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000116, внесеному до ЄРДР 22.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1