ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1132/24 Справа № 188/280/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року у кримінальному провадженні № 0000548, № 0000041 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.09.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 цього закону звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 год 00 хв 15 квітня 2024 року.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив про доведення прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Судом вивчено не всі докази, але обвинувачення не спростоване. Він обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень в період іспитового строку. Обвинувачений схильний до агресивної поведінки, не має сталих соціальних зв`язків, не працює.

Крім того, суд взяв до уваги, що місце постійної реєстрації ОСОБА_6 у тимчасово окупованому російськими військами м. Брянка Луганської області, куди він може втекти з метою уникнення покарання. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Виходячи з того, що постановлення ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів не припиняє дію попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою від 19.12.2023 та не скасовує її, суд продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів з моменту закінчення дії попередньої ухвали суду від 19 грудня 2023 року, тобто з 16 години 00 хвилин 16.02.2024.

Отже, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою тривалістю 60 днів, продовжений цією ухвалою суду, суд першої інстанції визначив рахувати з 16 години 00 хвилин 16.02.2024 до 16 години 00 хвилин 15.04.2024 включно, що не порушує права обвинуваченого і не є триманням під вартою понад 60 днів з моменту постановлення останньої ухвали суду.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у застосуванні насильства, яке спричинило загибель людини, суд не визначив розмір застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

За змістом апеляційної скарги, обвинувачений просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про залишення його під вартою з тих підстав, що прокурором не доведено в судовому засіданні ризики, зазначені ним в клопотанні, зокрема не надано жодного доказу, що він може вчинити дії, передбачені в ст. 177 КПК. Зауважує, що він не отримував копії матеріалів, які прокурор повинен долучити до клопотання та на які він посилається в його обґрунтування.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених у скарзі просив її задовольнити.

Інші учасники судового розгляду про час та дату апеляційного провадження повідомлені належним чином, клопотань про особисту участь до суду не надходили, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК апеляційний суд здійснює розгляд без його участі.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, а доводи обвинуваченого про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області є обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000548, 0000041 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

В даному випадку для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку статей 199, 331 КПК, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

З огляду на стадію кримінального провадження, яке наразі перебуває на стадії судового розгляду і ОСОБА_6 вже пред`явлено обвинувачення, яке підлягає доведенню прокурором в суді за стандартом «поза розумним сумнівом», апеляційний суд не входить в перевірку питання «обґрунтованості підозри».

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно вважав доведеними вищенаведені ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК для запобігання яким продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є доцільним з огляду на наступне.

За змістом ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченої винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків обвинуваченої, у тому числі наявність у неї родини й утриманців, наявність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тощо.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що може свідчити про можливість ухилення обвинуваченого від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Як слідує з матеріалів провадження, ОСОБА_6 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів в період іспитового строку за попереднім вироком, що об`єктивно свідчить про існування ризику у виді можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, останній не працевлаштований, немає легального джерела доходу, немає міцних соціальних зв`язків, що підвищує рівень, заявлених прокурором ризиків і виключає застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також тяжкість вчинених злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та суворість можливого покарання, яке може бути йому призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, які, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці ризику, що підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При оцінці вказаного ризику, судом першої обґрунтовано враховано, що місце реєстрації обвинуваченого, є тимчасово окупована територія міста Брянка Луганської області куди він може втекти з метою уникнення судового розгляду та ймовірного притягнення до кримінальної відповідальності.

Вищевикладені обставини, враховані апеляційним судом в контексті наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК та ймовірності їх настання, за умови не застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, продовження військового стану, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, який не зменшився, судовий розгляд триває, усі докази кримінального провадження не дослідженні, тому апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та доцільним у даному кримінальному провадженні для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та забезпечення належного судового розгляду в розумний строк.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження в межах, необхідних для вирішення питання в порядку ст. 331 КПК та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Доводи обвинуваченого про не долучення прокурором документів, якими він обґрунтовує клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на стадію кримінального провадження, а саме, що оригінали письмових доказів уже долучені до обвинувального акта і триває стадія їх дослідження, тому відомості на які посилається прокурор у клопотанні відомі обвинуваченому.

За змістом ст. 28 КПК під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового розгляду, поведінка учасників кримінального провадження тощо.

У цьому кримінальному провадженні з метою судового контролю за строком розгляду кримінального провадження, апеляційним судом витребована із місцевого суду інформація про стан розгляду справ та рух кримінального провадження.

У відповідь на запит суду надійшла довідка згідно з якою, 21.03.2023 справа надійшла до суду після скасування вироку та відповідно до АСДС була розподілена на суддю ОСОБА_7

24.03.2023 у справі винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

29.03.2023 обвинуваченому було продовжено строк тримання під вартою у режимі відео конференції та відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою потерпілого.

17.05.2023 винесено ухвалу про призначення справи до розгляду, обвинуваченому продовжено та відкладено судове строк тримання під вартою, у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено, допитано свідка, засідання для виклику свідків.

21.06.2023 подальший допит свідків, розгляд клопотання обвинуваченого, відповідно до якого судом прав обвинуваченого та направлено для була винесена ухвала про проведення фактів порушення виконання до ТУ ДБР у м.Полтава.

14.07.2023 обвинуваченому в режимі відео конференції продовжено строк тримання під вартою, розгляд справи відкладено для подальшого виклику свідків.

Відпустка судді з 07.08.2023 по 08.09.2023.

11.09.2023 обвинуваченому в режимі відеоконференції продовжено строк тримання під вартою, у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено, розгляд справи відкладено для подальшого виклику свідків.

30.10.2023 відпустка судді.

02.11.2023 відмова обвинуваченого у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою в режимі відеоконференції.

07.11.2023 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою, у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено, розгляд справи відкладено для виклику свідків.

08.12.2023 допитаний свідок, відмовлено в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, розгляд справи відкладено для виклику свідків.

18.12.2023 допитано свідка, продовжено запобіжний захід, направлено запит в ТУ ДБР у м. Полтаві щодо виконання ухвали суду від 21.06.2023.

31.01.2024 дослідження матеріалів справи, розгляд справи відкладено, у зв`язку із зайнятістю судді в іншому кримінальному провадженні.

З 12.02.2024 суддя перебуває на лікарняному. 13.02.2024 іншим суддею продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, судом першої інстанції без невиправданої затримки та з належною періодичністю призначаються судові засідання та здійснюється судовий розгляд, у зв`язку з чим на даний час не встановлено порушень вимог ст. 28 КПК, які б залежали виключно від дій суду.

Водночас, висновки та рішення суду першої інстанції, що постановлення ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів не припиняє дію попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою від 19.12.2023 та не скасовує її, є неправильними.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою тривалістю 60 днів, продовжений оскарженою ухвалою, суд першої інстанції постановив рахувати з 16 години 00 хвилин 16.02.2024 до 16 години 00 хвилин 15.04.2024 включно, що є помилковим тлумаченням вимог кримінального процесуального закону та неправильним його застосування, оскільки дія попередньої ухвали припиняється у разі постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу. В іншому випадку буде порушуватись принцип законності та правової визначені і буде існувати ситуація коли стосовно обвинуваченого в одному кримінальному провадженні діють дві ухвали про запобіжний захід, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, це є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановленні нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК.

Керуючись статтями 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України скасувати.

Постановити нову, якою клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 12 квітня 2024 року, включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4