Справа № 740/7992/23
Провадження № 1-кп/740/146/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- потерпіла ОСОБА_5 ,

- обвинувачена ОСОБА_6 ,

- захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 07.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянкою України, заміжня, має середню освіту, працює у ТОВ «НіжинТеплоМережі» оператором котельні, раніше не судима, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

установив:

06.09.2023 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , з особистих мотивів, на ґрунті тривалих неприязних відносин, під час конфлікту з ОСОБА_5 , маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці невстановлений тупий предмет циліндричної форми, умисно нанесла ним не менше чотирьох ударів у ділянку голови, спини, обличчя та лівого ліктьового суглобу ОСОБА_5 .

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді забою грудної клітини зліва, м`яких частин волосистої частини голови та обличчя, гематоми лівої вилиці, садна тулуба та гематоми лівої сідниці, забійні рани лівого ліктьового суглобу, лівої виличної ділянки, осадніння бічної стінки живота зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Указаними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорювала обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надала показання, що 06.09.2023 у вечірній час близько 22-00 години вона зі своїм чоловіком поверталися додому. Зустрівши потерпілу, з огляду на тривалий конфлікт, між ними почалася сварка, яка переросла в бійку. Вона завдала потерпілій близько чотирьох ударів, била палицею, яку підняла із землі. Усе сталося швидко, вона не думала, що так все закінчиться. Зауважила, що потерпіла теж била її, ображала, вела себе агресивно, хоча заяву про це вона не подавала в поліцію. Раніше вона неодноразово зверталася до поліції з приводу крадіжок її майна потерпілою, між ними існує тривалий конфлікт. Розкаювалася та шкодувала у вчиненому, засуджувала свої дії, вказала, що вчинила неправильно, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 просила притягнути до відповідальності обвинувачену ОСОБА_6 .

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисному легкому тілесному ушкодженні.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує відомості про особу обвинуваченої, а саме те, що вона заміжня, раніше не судима, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, працевлаштована, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Разом з цим суд ураховує ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, засудженні своїх дій.

За вчинення кримінального проступку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Відповідно до абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При цьому слід зазначити, що думка потерпілого стосовно міри покарання враховується судом у сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, однак не є вирішальною при призначенні покарання.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді штрафу в максимальному розмірі, що за вказаних вище обставин є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами, буде справедливим і відповідатиме меті покарання.

Суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати і речові докази у справі відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 382, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1