Справа № 752/6349/24
Провадження № 1-кс/752/3525/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, не судимого, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000006 від 15.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 15.01.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування розпочате за фактом запровадження групою осіб систематичного одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Так, згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, посади працівників Головного сервісного центру МВС, у тому числі працівників територіальних сервісних центрів регіональних сервісних центрів ГСЦ МВС відносяться до посад державної служби категорії «В».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів»,

встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до Наказу МВС України №777 від 05.11.2020 «Про затвердження порядку реєстрації фізичних та юридичних осіб у системі керування чергою для отримання послуг, які надаються територіальними сервісними центрами МВС та Експертною службою МВС», суб`єктом звернення являється фізична особа або уповноважений представник юридичної особи, які звернулися до ТСЦ МВС та/або Експертної служби МВС для отримання послуг. Для отримання послуг у ТСЦ МВС та/або Експертній службі МВС суб`єкти звернення реєструються в системі керування чергою за допомогою онлайн-сервісу, термінала або уповноважених працівників. Реєстрація в системі керування чергою за допомогою термінала здійснюється суб`єктом звернення самостійно або за допомогою працівника ТСЦ МВС.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що 30 листопада 2023 року, громадянка України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , придбала автомобіль марки Аudi A6 2004 р., реєстраційний номер НОМЕР_1 , по генеральному дорученню № НОМЕР_2 .

У подальшому, з метою перереєстрації вищевказаного автомобіля ОСОБА_7 , звернулася до територіального сервісного центру МВС України № 8046, що за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 104 щоб здійснити реєстрацію за допомогою термінала та отримати талон електронної черги. Однак отримати талон не вдалося, оскільки не було вільних місць.

Разом з цим, біля терміналу реєстрації в територіальному сервісному центрі МВС України № 8046, перебував раніше невідомий їй чоловік, який представився ОСОБА_5 та повідомив ОСОБА_7 , що для безперешкодного здійснення перереєстрації транспортного засобу необхідно надати неправомірну вигоду у розмірі 3000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в особі адміністратора територіального сервісного центру МВС України № 8046.

ОСОБА_7 , будучи переконаною, у тому числі у зв`язку із неможливістю отримання електронного талону на обслуговування у територіальному сервісному

центрі МВС України № 8046, що за інших умов вона не здійснить державну перереєстрацію транспортного засобу, з вимогою особи чоловічої статі на ім`я ОСОБА_5 , який у ході досудового розслідування встановлений, як ОСОБА_5 , погодилась.

24.04.2024 ОСОБА_5 , діючи з метою незаконного збагачення, повідомив ОСОБА_7 про необхідність прибути до територіального сервісного центру МВС України № 8046, що за адресою: АДРЕСА_2 , для передачі неправомірної вигоди у розмірі 3000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, в особі адміністратора ТСЦ №8046, а саме за здійснення державної перереєстрації автомобіля марки Аudi A6 д.н.з. НОМЕР_1.

25.04.2024, близько 13 год. 25 хв., ОСОБА_7 , прибула за вищевказаною адресою та передала ОСОБА_5 копію довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків та копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , довіреність від 30.11.2023 зареєстровану в реєстрі № 2812 щодо уповноваження ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на представлення інтересів в Сервісних центрах МВС, довіреність від 18.03.2024 зареєстровану в реєстрі № 154 щодо уповноваження ОСОБА_7 на представлення інтересів в Сервісних центрах МВС, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 ( НОМЕР_4 ), державні номерні знаки НОМЕР_1 , а також неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 3000 гривень за здійснення впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, в особі адміністратор територіального сервісного центру МВС України № 8046, за успішну перереєстрацію автомобіля марки «Аudi A6».

25.04.2024 в невстановлений час, але не пізніше 13 год. 40 хв. адміністратор територіального сервісного центру МВС України № 8046 ОСОБА_10 , здійснив перереєстрацію транспортного засобу, а саме автомобіля марки Аudi A6 д.н.з. НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 та державні номерні знаки НОМЕР_6 .

Обгрунтованість підроздри, на думку слідчого, підтвреджується доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити ішне кримінальне правопорушення, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Заслухавши обґрунтування прокурора, який підтримав клопотання, думку захисника та підозрюваного, які не заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити дане клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000006 від 15.01.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

26.04.2024 р. ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_12 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

В обґрунтування клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту прокурор зазначив, що існують наступні ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідка, які будуть надані останнім безпосередньо під час судового розгляду в судовому засіданні, а не надані ним в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками чи потерпілими своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб.

Так само слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на думку слідчого судді, є формальним, а відтак не може покладатись в основу рішення про обрання запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а підозрюваним не спростовано, що в даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що дієвим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним у цьому кримінальному провадженні ризикам є домашній арешт в нічний період доби.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язки, визначені даною нормою закону.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 177, 178, 181, 194, 369-372, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

1. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 червня 2024 року включно.

3. Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з під-варти в залі суду.

4. Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту на випадок оголошення повітряної тривоги.

5. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- невідкладно з`являтись до органу досудового розслідування, прокуратури, слідчого судді, суду на їх вимогу;

- невідкладно повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло до цієї особи АДРЕСА_1 , вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

7. Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

8. Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби передати для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

9. Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

10. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

11. Повний текст ухвали слідчого судді буде складено та оголошено в приміщенні суду протягом 5 діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1