Справа № 132/1146/24
Ухвала

Іменем України

08 квітня 2024 року місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , особи, стосовно майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 05 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотання про накладення арешту на транспортні засоби.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що до ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 04.04.2024р. надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що по АДРЕСА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода з потерпілими. Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлено, що водій автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак « НОМЕР_1 » ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (військовослужбовець в/ч НОМЕР_2 на посаді водія) допустив зіткнення із автомобілем марки «Daewoo Lanos», держаний номерний знак « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 доставлений до КП «Калинівська ЦРЛ» КМР із діагнозом перелом лівого колінного суглобу. В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по вулиці Михайла Грушевського в місті Калинівка Вінницької області з проїжджої частини було вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_8 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 28.12.2022р. перебуває у власності ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та автомобіль марки «Daewoo Lanos», держаний номерний знак « НОМЕР_3 », яким керував ОСОБА_9 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 08.08.2018р. належить ОСОБА_11 . У зв`язку із тим, що вищевказані транспортні засоби зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які мають значення для досудового розслідування 05.04.2024р. їх було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Беручи до уваги вищевикладене, з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участі слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий ОСОБА_12 в судовому засідання підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з підставі наведених в ньому.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду в судове засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, а тому його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

ОСОБА_13 як володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт в судовому засідання не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, при його вирішенні поклався на розсуд суду.

Власники транспортних засобів про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені в передбаченому законом порядку, однак в судове засідання не з`явилися, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Неприбуття їх в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 05 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В ході даного досудового розслідування, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, складеного 05.04.2024р. старшим слідчим СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 було виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак « НОМЕР_1 » та автомобіль марки «Daewoo Lanos», держаний номерний знак « НОМЕР_3 », які відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та поміщено для зберігання на спеціальний майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 5 ст. 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на транспортні засоби шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

Слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту транспортних засобів для власників майна, а також те, що у разі ненакладення арешту на це майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що вказане майно може бути пошкоджене або можуть настати інші наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту транспортних засобів в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначені транспортні засоби у клопотанні слідчого є доказами у кримінальному провадженні, а тому накладення на них арешту необхідно для їх збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні транспортних засобів до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Одночасно із цим, заборона користування транспортними засобами не може бути застосована, оскільки слідчим не доведено конкретних обставин, які підтверджують, що незастосування цього заходу відносно транспортного може призвести до будь-яких негативних наслідків.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Виходячи із зазначеної норми процесуального закону, на стадії досудового розслідування, речовий доказ в передбаченому законом порядку може бути переданий володільцеві для зберігання під відповідну розписку.

Дане питання на стадії досудового розслідування вирішується слідчим, який згідно ч.5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в порядку та строки, передбачені ст.ст.303-304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 від 05 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що було вилучено відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, складеного 05.04.2024р. старшим слідчим СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 , а саме на транспортні засоби автомобіль марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак « НОМЕР_1 », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.12.2022р. належить ОСОБА_10 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Daewoo Lanos», держаний номерний знак « НОМЕР_3 », який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 08.08.2018р. належить ОСОБА_11 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 , та які відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

В іншій частині клопотання про накладення арешту на майно залишити без задоволення.

Роз`яснити власникам транспортних засобів чи їх законним володільцям, що вони не позбавлені можливості в передбаченому законом порядку звернутися до слідчого із відповідним клопотанням про передання йому вилученого майна (транспортного засобу), для зберігання під зберігальну розписку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000140 від 05 квітня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя