Дата документу 12.03.2024 Справа № 333/1265/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №333/1265/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/177/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000203 та застосовано до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 08 квітня 2024 року (включно).

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що викликає сумніви обґрунтованість підозри стосовно його підзахисного саме за таким тяжким злочином, як ч.4 ст.186 КК України. Така підозра ґрунтується лише на показаннях потерпілого, який оговорює підозрюваного.

На думку апелянта, висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки ці ризики не доведені, а слідчий суддя лише формально перелічив їх в ухвалі.

Посилається на те, що на теперішній час немає жодного доказу того, що підозрюваний має наміри переховуватись, впливати на свідків та потерпілого, після останнього звільнення більше року не був помічений у будь-якій протиправній діяльності.

Крім того, захисник вказує, що його підзахисний має незадовільний стан здоров`я.

Також, вказує, що стороною обвинувачення не було доведено, а судом не обґрунтовано, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, які наразі встановлені судом.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 09 лютого 2024 року старший слідчий СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0000203 стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 08 лютого 2024 року, приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , маючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ із подальшими змінами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись у приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з метою наживи та незаконного збагачення, підійшли до потерпілого ОСОБА_11 та нанесли 10 ударів руками та ногами в область тулуба та голови останнього та відкрито викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 1A», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , вартістю 1520,00 грн., у захисній плівці та у прозорому силіконовому чохлі, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють; срібний браслет, вагою 10 г, 925 проби, вартістю 1000 грн; зарядний пристрій «Power Bank», вартістю 350 грн, а всього майна на загальну суму 2870,00 грн.

Після чого, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_10 та викраденим майном зникли з місця скоєння злочину, тим самим розпорядились ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на зазначену суму.

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

08 лютого 2024 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Час фактичного затримання 11 год. 10 хв.

08 лютого 2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованого останньому кримінального правопорушення, дані про його особу, який є підозрюваним в іншому кримінальному провадженні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання, а саме: відомостями з протоколу прийняття заяви від ОСОБА_11 , з протоколу огляду місця події від 08 січня 2024 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого, в ході проведення якого ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_6 та зазначив, що саме останній разом із ОСОБА_10 відкрито заволодів його майном; протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого, в ході проведення якого ОСОБА_11 вказав на ОСОБА_10 та зазначив, що саме останній разом із ОСОБА_6 відкрито заволодів його майном; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 , а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, а також враховано дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, в тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, має постійне місце реєстрації, неодружений, дітей на утриманні немає, його стан здоров`я.

З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні.

Також, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам ніж тримання під вартою.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Також, суд обґрунтовано, на підставі положень ч.4 ст.183 КПК України не визначив розмір застави, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Разом з цим, після повідомлення підозрюваним та його захисником у судовому засіданні апеляційного суду про те, що він має незадовільний стан здоров`я, колегія суддів, в порядку ст.206 КПК України, з метою недопущення порушення конституційних прав обвинуваченого, постановила ухвалу, якою доручила начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_6 (за його згодою) та за потреби забезпечити належне лікування останнього.

Крім того, відповідно до вимог ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Як убачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 лютого 2024 року, ОСОБА_6 було затримано 08 лютого 2024 року, а тому останній день 60-денного строку припадає на 07 квітня 2024 року, замість 08 квітня 2024 року, як про це помилково зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, вказана ухвала в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.ст.407-409 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000203 та застосовано до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 08 квітня 2024 року (включно) змінити в частині строку дії ухвали, визначивши цей строк до 07 квітня 2024 року включно.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4