УХВАЛА

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 1-345/11

провадження № 51-923 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , кримінальну справу щодо якої закрито, на ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2023 року та Рівненського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року,

встановив:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2023 року, залишеною без зміни ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року, залишено без задоволення заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Рівненського міського суду від 11 червня 2012 року про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 1982 та ч. 1 ст. 101 Кримінального кодексу України 1960 року (далі - КК 1960 року) у зв`язку із закінченням строків давності.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржені рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому зазначає, що судами не розглянуто як нововиявлену обставину висновок спеціалістів в області судової медицини від 20 серпня 2021 року, у якому вказане не співпадіння місця прикладання сили (центр тім`яно-потиличної ділянки) та ділянки перелому (ліва тім`яна кістка).

Перевіривши доводи касаційної скарги та судові рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

3) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як убачається з відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень, постановою Рівненського міського суду від 11 червня 2012 року кримінальну справу щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 198-2, ч. 1 ст. 101 КК 1960 року, закрито у зв`язку із закінченням строків давності та звільнено її від кримінальної відповідальності. Підставою для ухвалення такого рішення була заява обвинуваченої.

Як убачається з долучених копій судових рішень, ОСОБА_5 звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про перегляд зазначеної постанови за нововиявленими обставинами. Ухвалою цього суду від 30 червня 2023 року заяву ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що по суті заявниця поданим висновком спеціалістів від 20 серпня 2021 року намагається спростувати висновок комісійної судово-медичної експертизи № 60 від 27 серпня 2004 року, а її доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, які вже були предметом дослідження судом при ухваленні постанови від 11 червня 2012 року.

Не погодившись із зазначеним рішенням захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 21 листопада 2023 року визнав безпідставними доводи цієї скарги та зазначив, що постанова від 11 червня 2012 року прийнята на підставі дослідження та оцінки сукупності всіх доказів у справі, а суд встановивши наявність у діях обвинуваченої складу інкримінованих злочинів, звільнив останню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у відповідності до вимог законодавства, зокрема, за згодою самої обвинуваченої. Належного підтвердження доводів у частині неправдивих показань ОСОБА_6 чи завідомо неправдивого висновку експерта, тобто процесуального рішення яким би були встановлені відповідні факти, стороною захисту не наведено й матеріали справи не містять.

Як зазначив суд апеляційної інстанції, покликання ОСОБА_5 на дані висновку спеціалістів в області судової медицини від 20 серпня 2021 року щодо неспівпадіння місця прикладання сили та ділянки перелому, як на нововиявлену обставину, не є достатнім для сумнівів у законності постанови суду від 11 червня 2012 року. Зазначене у висновку не спростовує належності та допустимості доказів, які були предметом безпосереднього судового дослідження при прийнятті постанови 11 червня 2012 року та в силу приписів ч. 2 ст. 459 КПК самі по собі не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у даному випадку.

Крім того, зі змісту ухвали апеляційного суду вбачається, що під час судового розгляду прокурор повідомив, що про долучення висновку спеціалістів від 20 серпня 2021 року сторона захисту клопотала та покликалась при розгляді цивільної справи про стягнення матеріальної та моральної шкоди в задоволенні якого судом було відмовлено та, відповідно, не взято до уваги.

А тому зазначені у заяві захисника обставини у розумінні ст. 459 КПК не є нововиявленими, оскільки ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні за результатами розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_5 та яка була закрита на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що доводи захисника зводяться до незгоди з ухваленим щодо ОСОБА_5 судовим рішенням, та фактично ставиться питання про новий перегляд постанови через незгоду з дослідженими судом доказами у ході її прийняття, що не відповідає суті нововиявлених обставин відповідно до ст. 459 КПК.

Суд погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки обставини, на які посилалися ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 не є нововиявленими у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК.

Отже, з касаційної скарги захисника не вбачається підстав для її задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене і керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 кримінальну справу щодо якої закрито, на ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 30 червня 2023 року та Рівненського апеляційного суду від 21 листопада 2023 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3