Справа № 404/4026/18
Номер провадження 1-кп/404/325/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому кримінальне провадження №0003999 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що вибухові речовини відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, у невстановлений час, місці та спосіб, не маючи відповідного дозволу, порушуючи вимоги ст.178 ЦК України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», пункти 11, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, діючи умисно, незаконно придбав вибухові речовини. Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, перемістив останні за адресою свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , і в порушення вищевказаних норм законодавства, без передбаченого законом дозволу, в подальшому зберігав до 08.05.2018 року.

Надалі 08.05.2018 року під час проведення обшуку співробітниками СВ Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за місцем проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено предмети, які відповідно до висновку експерта №32/368 від 26.05.2018 року є сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 6681,8 грамів; вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуол (ТНТ, тротил) масою 2189,8 грамів; вибуховою речовиною гексогеном масою 3781,5 грамів; вибуховою речовиною пікриновою кислотою масою 1086,2 грамів. Вказані предмети ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що обшук в квартирі АДРЕСА_3 проводився неодноразово. Так, перший обшук у вказаній квартирі було проведено 30 травня 2014 року (справа №404/4569/14-к). Згідно з ухвалою слідчого судді, якою було задоволено клопотання про проведення обшуку було 2 свідки, які показали, що він разом з ними вживав спиртні напої і розповідав їм про те, що збирає боєприпаси, проте вказаних свідків він не знав і ніколи не спілкувався з ними. Наступний обшук був через 2 роки, за результатами якого нічого не знайшли. Третій обшук був предметом дослідження в даному кримінальному провадженні (справа №404/2774/18). Згідно з ухвалою слідчого судді від 04.05.2018 року свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали показання, що він з ними вживав спиртні напої та розповідав про те, що цікавиться вибуховими речовинами. Наступна ухвала про обшук була 11 вересня 2018 року, також були свідки, які показали, що вони разом вживали спиртні напої і він їм розповів про те, що має речі, які стосуються незаконного обігу. П`ятий обшук був 23.09.2021 року, згідно з показаннями свідків він розповідав їм те ж саме, проте під час проведення обшуку нічого не було знайдено. Шостий обшук був у гаражі його батька. Він наполягає на тому, що свідків, перерахованих у вказаних ухвалах, він не знає і ніколи з ними не спілкувався і питання вибухових речовин його не цікавлять, він збирає артефакти іншого плану. В цих ухвалах вказувалось, що він займається відшуканням артефактів за допомогою металошукача, який під час жодного обшуку не було знайдено, бо він його ніколи не мав.

Коли до нього прийшли з обшуком 08.05.2018 року, він не здивувався, бо це було вже не вперше, тож він має припущення, що це можливо пов`язано з його колишнім тестем, тому що у них був конфлікт, пов`язаний з тим, що йому не давали спілкуватись з дитиною і він через суд протягом 8 років доводив, що він є достойним батьком і бажає займатись вихованням своєї дитини. Конфліктна ситуація між ними дійшла до того, що його тесть напав на нього з ножем і наніс йому тілесні ушкодження. Ці події відбувались в той період, коли він нібито займався відшуканням вибухових боєприпасів, проте в той час в нього було багато інших справ та проблем, які забирали багато часу: виховання дитини, робота директором Товариства з обмеженою відповідальністю.

08 травня 2018 року йому зателефонувала мати і попросила, щоб він приїхав допомогти їй принести картоплю з ринку і він погодився, оскільки вона була після інсульту. Він одразу зайшов до квартири матері, в квартиру АДРЕСА_3 не заходив, вони пообідали, подивились телевізор і він залишився там ночувати. Його автомобіль стояв під під`їздом вказаного будинку, він завжди знімав акумулятор, щоб той не розрядився і відносив на підзарядку в квартиру АДРЕСА_4 . Зранку наступного дня він пішов до квартири АДРЕСА_4 та забрав акумулятор, спускаючись вниз сходами, йому назустріч вже піднімались співробітники поліції, які показали ухвалу. Він ознайомився з ухвалою і звернув увагу на те, що в ній було зазначено не його ім`я, вона була винесена на ім`я ОСОБА_8 , а не на ОСОБА_3 , але погодився на обшук в квартирі АДРЕСА_4 , бо хотів, щоб це скоріше закінчилось і був впевнений, що там нічого не знайдуть, як і під час попередніх обшуків. Поки він спілкувався з слідчими, вони почали шукати понятих, ніхто не погоджувався, але він попросив свою сусідку побути присутньою, на що остання погодилася. Коли відчинив квартиру і вони чекали понятих, в цей час прийшла його мати, яка повідомила слідчому, що є власницею вказаної квартири, вони попросили її не заважати і десь присісти. Коли почався обшук, його запитали чи є заборонені речі зброя, боєприпаси, на що він відповів, що має зареєстровану зброю, яка знаходиться в сейфі разом з боєприпасами до неї.

Під час обшуку поняті були присутні тільки на його початку, тоді сусідка ОСОБА_9 сказала, що це може довго тривати, а в неї дома справи і слідча їй відповіла, що вона може піти на деякий час, а потім її покличуть. Вони зібралися та пішли, далі відбувався обшук, поліція покинула квартиру приблизно в 15:30, а обшук згідно з відеозйомкою закінчився раніше. Під час обшуку, коли бачив корпуси гранат і речі, які там були знайдені, маючи військову освіту, він розумів, що це може бути, тому що він це раніше вивчав. Він перебирав варіанти звідки ці предмети могли взятися і думав, що йому їх підкинули, бо в цій квартирі не могло бути нічого подібного, що має відношення до вибухівки і діючих боєприпасів, крім тих пакетів, що там були. Коли слідчий запитував, чиї це речі він відповідав, що вони не його і він не знає звідки вони взялись. Після закінчення обшуку, йому не давали підписувати протокол обшуку, мати була присутня до кінця обшуку. Потім його викликали в прокуратуру, ніхто його не допитував, згодом приходив співробітник ОСОБА_10 і запитував його щодо знайдених вибухових речовин.

У квартирі АДРЕСА_4 він міг бувати 1-3 рази на тиждень, міг заходити туди і кожного дня, все залежало від конкретної ситуації, не заперечує, що в квартирі знаходились його речі, тому що вона належить його матері з 1989 року і він в цій квартирі до 2012 року проживав разом з нею, але потім вони розпочали там робити ремонт, за 3-4 роки до початку проведення обшуку, точно сказати не може. ОСОБА_11 він дав ключі від квартири приблизно за 2-3 роки до проведення обшуку, бо той попросив їх для того, щоб було місце, де можна спілкуватись з жінками, але одразу попередив його про те, що там немає води, газу, а освітлення є лише в декількох кімнатах і що мати періодично приходить у квартиру знімати показники лічильників, тож він попросив його, щоб там не було чиїхось зайвих речей. ОСОБА_11 він не бачив 7 травня і дізнався від мами, що вона з ним спілкувалась вже після проведення обшуку приблизно через місяць. Він не знає, що за речовина лежала на газеті і не пам`ятає ступу, в якій знаходилась подрібнена порошкоподібна речовина. Порох зберігав в різних скляних пляшках в залежності від його марки, частина пороху була з демонтованих патронів, які давали відсічки, а інша частина куплена в магазині «Світ зброї» для спорядження патронів. Речі, придбання та зберігання яких без передбаченого законом дозволу ставляться йому в провину відповідно до обвинувального акту, йому не належать і він їх побачив вперше, коли вони були виявлені та вилучені під час обшуку. Коли відкрили сумку і він побачив там корпуси від гранат, одразу зрозумів, що це. Сумку та мішок, які знайшли в квартирі в коридорі, він ніколи не бачив. Коли вранці заходив в квартиру забрати акумулятор, який стояв на кухні, він просто пройшов повз та не звернув увагу на ті предмети, бо на кухню йде поворот направо, а вказані предмети стояли зліва.

Саме за 2 тижні до проведення обшуку він заніс акумулятор у квартиру, тому що не користувався автомобілем ОСОБА_12 ОСОБА_11 , який живе в будинку, що стоїть перпендикулярно до його будинку вони товаришують з дитячого садка, він мав собаку чорного спанієля. Відстань від місця, де ОСОБА_11 знайшов сумку та мішок біля озера до під`їзду будинку, в квартирі якого проводився обшук, приблизно 120 метрів. Йому також відомо, що через якийсь час майже на тому ж самому місці ОСОБА_11 знайшов снаряд і викликав поліцію, яка в подальшому його забрала. ОСОБА_11 знав, що він колекціонує ордени, нагороди, артефакти, газети, фотографії, монети, елементи уніформи. Щодо вибухової речовини, яку було знайдено в квартирі та вилучено він не знав, що це саме за речовина. На той час він проживав на дачі і квартиру не відвідував. З приводу речей, які були розставлені по квартирі пояснив, що до цього це немає ніякого відношення. На момент проведення обшуку квартири у нього з сусідкою ОСОБА_13 були нейтральні стосунки, але на момент її допиту в судовому засіданні вони були неприязними, тому що під час патрулювання міста він неодноразово бачив як до неї приходили дільничні інспектори і ставили запитання відносно нього, бо одного разу він почув на сходовому майданчику, як вони повідомили, що їх цікавить інформація про ОСОБА_3 . Вважає, що її показання в судовому засіданні були неправдивими.

Що стосується предмету дослідження знайдених речовин, відповідно до методики проведення дослідження вибухових речовин, після проведення експертизи було встановлено, що знайдені речовини є вибуховими, але оскільки він має відповідні знання в області хімії, то зазначає, що вибухові речовини відносяться до класу ароматичних вуглеводнів, а до цього класу відносяться не тільки вибухові речовини, а і речовини, які є в повсякденному побуті. Тому у нього виникли питання по хімічному дослідженню, згідно з результатами експертизи не було вказано процентний склад самої вибухівки, було написано, що це сумішева речовина, а під час експертизи експерт підірвав знайдені речовини тротиловою шашкою. В результатах експертизи вказано, що експерти зсипали всі речовини в одне місце, поклали тротилову шашку вагою 200г і підірвали, тому вибух відбувся завдяки тротиловій шашці. Проте, для того, щоб привести вибухівку в дію, якщо це вибухівка достатньо капсуль-детонатора, який має близько 1,5-2 грамів ініціюючої вибухової речовини. І якби це дійсно була вибухова речовина, тоді б можна було стверджувати про те, що вона здатна до вибухового перетворення. Відтак є незрозумілим, як можна перевіряти здатність до вибухового перетворення вибухової речовини вибуховою речовиною.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_13 , згідно з якими вона пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 . З обвинуваченим знайома, тому що він є її сусідом більше 10 років, зазначила, що вони нормально спілкувались між собою і ніколи не сварились. Квартира АДРЕСА_3 знаходиться в її під`їзді саме під її квартирою поверхом нижче і станом на 2018 рік там на постійній основі проживав ОСОБА_3 , не дивлячись на поганий стан квартири. Вона часто його бачила в квартирі на балконі, як він заходив у під`їзд і також нерідко чула звуки, які доносились з його квартири. Раніше ОСОБА_3 проживав у квартирі з дружиною та дитиною, але потім вони розійшлися і станом на 2018 рік він проживав в квартирі один. Наскільки їй відомо батьки обвинуваченого проживали в сусідньому під`їзді. Свідок ОСОБА_11 проживає в сусідньому будинку і вони останнім часом часто спілкуються з обвинуваченим, вона бачила їх разом у дворі, але те, як він відвідував квартиру ОСОБА_3 вона не бачила. З приводу того, чи спілкувались вони у 2018 році не знає, проте зазначає, що не бачила, щоб ОСОБА_11 відвідував квартиру обвинуваченого.

Після проведення обушку ОСОБА_3 переїхав у квартиру до батьків і тільки влітку ночував в квартирі АДРЕСА_4 . Вона була запрошена як понята під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , який знімався на відеокамеру, точну кількість присутніх не пам`ятає, але зазначає, що було більше трьох осіб. Зранку її розбудили працівники правоохоронних органів і запросили на проведення слідчої дії. Коли її запросили поліцейські до квартири і вона тільки-но знайшла в спальню там вже знаходились дівчина в формі, декілька хлопців і до них згодом долучився ще один чоловік. Її сусідка ОСОБА_14 вже перебувала там та обшук тільки розпочинали. Обшук тривав довго, приблизно з 07:00 год. ранку і до 12:00 год. Вона весь час там знаходилась і вийшла з квартири вже під кінець та піднялась на другий поверх, коли їй повідомили, що обшук закінчено, бо в неї піднявся тиск. Перелік усіх вилучених предметів та речовин під час обшуку вона не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Співробітники правоохоронних органів оголошували присутнім те, що вилучалось. Вилучені предмети поліцейські запаковували в прозорі полімерні пакети, на яких була бірка з описом, яку вона підписувала. У подальшому їй дали на підпис документи. Матір ОСОБА_3 під час обшуку перебувала в коридорі на сходовому майданчику, в квартиру не заходила. У квартирі залишилась сусідка ОСОБА_14 , у той час як вона на пару хвилин відійшла, потім їй надали протокол, в якому був перелік вилучених предметів, який був оголошений, і вона його підписала. Коли в подальшому після закінчення обшуку відлучилась сусідка ОСОБА_14 , вона залишилась в квартирі.

Вона була дуже шокована тим, скільки небезпечних, на її думку, предметів було вилучено у вказаній квартирі під її житлом, тому що це становило загрозу для неї та її родини. У її присутності ніякі неправомірні дії з боку поліцейських не вчинялись. У квартирі вона бачила диван і навкруги розкидані обгортки від цукерок, їсти, як вона вважає, обвинувачений ходив до матері, тому що не раз бачила як він носив тарілки ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно з якими вона показала, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 . ОСОБА_3 є її сусідом по сходовому майданчику, але вони рідко спілкуються. Станом на 2018 рік ОСОБА_3 на її думку проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , але вона точно не впевнена, бо загалом не спілкується з сусідами. Інших осіб, окрім ОСОБА_3 , які відвідували вказану квартиру вона не бачила. Інколи його відвідували батьки. Свідка ОСОБА_11 , який прийшов у судове засідання, вона не знає та ніколи не бачила його біля квартири ОСОБА_3 .

З того моменту, як її запросили бути понятою під час обушку квартири обвинуваченого, пройшло близько 3 років, тому погано пам`ятає події, які мали місце під час нього. Пам`ятає, як її разом з ОСОБА_3 співробітники поліції запросили до його квартири і що під час обшуку велась відеозйомка. Точну кількість присутніх не пам`ятає, проте, було більше трьох осіб. Працівники правоохоронних органів шукали в квартирі вибухові речовини і знаходили щось схоже на патрони, снаряди, порох в банках, пляшках, коробках. Знаходили предмети і в залі, і в кухні, і на балконі, тобто по всій квартирі, після цього вилучали та запаковували в пакети. Обшук довго проводився, більше трьох годин, і на якийсь час її відпустили, скоріш за все, коли очікували вибухотехніка, потім вона повернулась. Коли її сусідку ОСОБА_13 також відпустили на короткий проміжок часу вона залишилась в квартирі. Вона бачила те, що було вилучено і пакувалось в пакети. Будь-яких неправомірних дій з боку співробітників поліції не помітила. З документами, які підписувала була ознайомлена. Після проведеного обшуку в приватній розмові ОСОБА_3 розповідав їй, що він колекціонер і що знайдені предмети не є небезпечними. З приводу того, чи підписувала вона полімерні пакети, точно не пам`ятає, але вважає, що скоріше за все підписувала. Матір ОСОБА_3 була присутня під час обшуку, можливо не весь час, але вона її там бачила;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно з якими він є знайомим ОСОБА_3 і перебуває з ним у дружніх відносинах, вони знають один одного з дитинства та живуть по сусідству. Він проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

У квартирі ОСОБА_3 №14 за адресою: АДРЕСА_8 , він бував часто: інколи раз на тиждень, а іноді і 2 рази на тиждень, не було чіткої періодичності. Ключі від квартири йому дав особисто ОСОБА_3 , який там не проживав, там проводився ремонт, а він в свою чергу дав обвинуваченому свої ключі від дачі, де останній міг проживати. Інших осіб у вказаній квартирі він ніколи не бачив, тому що там ніхто не проживав, іноді її відвідував ОСОБА_3 та його мати. Про те, що в квартирі нікого не має на момент його приходу туди він дізнавався, коли дзвонив у двері і ніхто не відчиняв, або коли не бачив світло у вікні. Сусіди могли не помітити того, як він приходив до квартири, тому що на сходовій клітці було темно, на балкон він не виходив, тому що це було проблематично. Вважає, що ніхто не знав про те, що ОСОБА_3 дав йому ключі від квартири. Ключ від домофону при вході у під`їзд йому також дав ОСОБА_3 . Він повернув обвинуваченому ключі приблизно через 10 днів після вказаної події.

Про обшук у квартирі ОСОБА_3 він дізнався від його матері на початку червня приблизно через місяць після вказаної події.

На час події він не знає наскільки часто ОСОБА_3 міг відвідувати квартиру, тому що вони тоді рідко спілкувались, бо він доглядав за своєю хворою матір`ю і постійно ходив до неї у лікарню. Обвинувачений на його думку проживав або у нього на дачі, або у своєї матері, бо у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , проживати було неможливо. Коли він туди приводив жінок, там були ще нормальні умови;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , згідно з якими вона пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином. За адресою: АДРЕСА_2 , ніхто не проживає, квартира зачинена, тому що завезені будівельні матеріали і там проводяться ремонтні роботи. Вона є власником вказаної квартири;

- рапортом старшого оперуповноваженого ВКП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_16 від 04.05.2018 року, відповідно до якого було отримано оперативну інформацію з приводу того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно зберігає зброю, яку перевозить на власному автомобілі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер, К3295КД (т.1 а.п.11);

- довідкою №60 від 13.01.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.п.21);

- протоколом обшуку від 08.05.2018 року з фототаблицею та відеозаписом до нього, відповідно до якого під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 , в присутності понятих та самого ОСОБА_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 4 полімерні пляшки, 1 скляна банка об`ємом 1л, 5 скляних пляшок та полімерна ємкість з порошкоподібною речовиною, які були упаковані в пакет вибухотехнічної служби №АБ 041287, а також 17 полімерних пляшок та 8 скляних пляшок з порошкоподібною речовиною, які були упаковані в пакет вибухотехнічної служби №1074064, які оглянуто та визнано речовими доказами (т.1 а.п.29-39, 46-47, 73-74, 82, 123);

- рапортом слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_17 від 08.05.2018 року, відповідно до якого в рамках кримінального провадження, відомості якого внесено до ЄРДР за №0003999 від 03.05.2018 року, 08.05.2018 року під час проведення обшуку в квартирі за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: нарізний карабін ЕМСВТ калібру 7,62 № НОМЕР_1 ; корпуси від гранати РПГ-40 (із зарядом вибухової речовини вагою близько 700г кожна) в кількості 24 шт.; гранати Ф1 в кількості 2 шт.; граната РГД-5; тротил в кількості 31 шашки вагою близько 100г кожна; близько 15кг сипучої вибухової речовини; близько 3кг пороху; патрони калібру 7,62 в кількості 219 штук; артилерійські снаряди в кількості 3 шт. калібром 50мм, 88мм, 150мм; підривачі від артилерійських снарядів в кількості 42 шт. (т.1 а.п.41);

- протоколом огляду предмета від 11.05.2018 року, відповідно до якого проведено огляд предметів: 1) Полімерного пакету №АБ 041290, отвір якого був заклеєний інтегрованою липкою стрічкою, на бічній поверхні мався запис «Національна Поліція України. Вибухотехнічна Служба. В ході обшуку від 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 …», підпис слідчого, понятих, учасників, експерта, дата вилучення: 08.05.2018 року, ЕРДР №003999 від 03.05.2018 року, пакет не розпечатувався, видимих пошкоджень не виявлено; 2) полімерного пакету №АБ 041290, отвір якого був заклеєний інтегрованою липкою стрічкою, на бічній поверхні мався запис «Національна Поліція України. Вибухотехнічна Служба. В ході обшуку від 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 …», підпис слідчого, понятих, учасників, експерта, дата вилучення: 08.05.2018 року, ЕРДР №003999 від 03.05.2018 року, пакет не розпечатувався, видимих пошкоджень не виявлено; 3) полімерного пакету №АБ 041290, отвір якого був заклеєний інтегрованою липкою стрічкою, на бічній поверхні мався запис «Національна Поліція України. Вибухотехнічна Служба. В ході обшуку від 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 …», підпис слідчого, понятих, учасників, експерта, дата вилучення: 08.05.2018 року, ЕРДР №003999 від 03.05.2018 року, пакет не розпечатувався, видимих пошкоджень не виявлено; 4) полімерного пакету №АБ 041290, отвір якого був заклеєний інтегрованою липкою стрічкою, на бічній поверхні мався запис «Національна Поліція України. Вибухотехнічна Служба. В ході обшуку від 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 …», підпис слідчого, понятих, учасників, експерта, дата вилучення: 08.05.2018 року, ЕРДР №003999 від 03.05.2018 року, пакет не розпечатувався, видимих пошкоджень не виявлено; 5) полімерного пакету №АБ 041290, отвір якого був заклеєний інтегрованою липкою стрічкою, на бічній поверхні мався запис «Національна Поліція України. Вибухотехнічна Служба. В ході обшуку від 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 …», підпис слідчого, понятих, учасників, експерта, дата вилучення: 08.05.2018 року, ЕРДР №003999 від 03.05.2018 року, пакет не розпечатувався, видимих пошкоджень не виявлено (т.1 а.п.46-47);

- протоколом огляду предмета від 11.05.2018 року, відповідно до якого проведено огляд предметів: 1) Полімерного пакету №АБ 041287, отвір якого був заклеєний інтегрованою липкою стрічкою, на бічній поверхні мався запис «Національна Поліція України. Вибухотехнічна Служба. В ході обшуку від 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 …», підпис слідчого, понятих, учасників, експерта, дата вилучення: 08.05.2018 року, ЕРДР №003999 від 03.05.2018 року, пакет не розпечатувався, видимих пошкоджень не виявлено; 2) полімерного пакету №АБ 1074064, отвір якого був заклеєний інтегрованою липкою стрічкою, на бічній поверхні мався запис «Національна Поліція України. Вибухотехнічна Служба. В ході обшуку від 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 …», підпис слідчого, понятих, учасників, експерта, дата вилучення: 08.05.2018 року, ЕРДР №003999 від 03.05.2018 року, пакет не розпечатувався, видимих пошкоджень не виявлено (т.1 а.п.82);

- висновком експертизи №32/368 від 26.05.2018 року, відповідно до якого речовини, вилучені в ході обшуку 08.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_2 , та надані на дослідження, являлися: речовина №1 сумішевою вибуховою речовиною на основі бездимного пороху та димного пороху (масою 1018,5г); речовина №2 вибуховою речовиною метальної дії двоосновним бездимним порохом (масою 104,9г); речовина №3 вибуховою речовиною метальної дії одноосновним бездимним порохом (масою 78г); речовина №4 вибуховою речовиною метальної дії двоосновним бездимним порохом (масою 136,1г); речовина №5 вибуховою речовиною метальної дії одноосновним бездимним порохом (масою 113,7г); речовина №6 вибуховою речовиною метальної дії димним порохом (масою 268г); речовина №7 вибуховою речовиною метальної дії двоосновним бездимним порохом (масою 106,7г); речовина №8 вибуховою речовиною метальної дії двоосновним бездимним порохом (масою 200,5г); речовина №9 сумішевою вибуховою речовиною на основі бездимного одноосновного та бездимного двоосновних порохів (масою 196,3г); речовина №10 вибуховою речовиною метальної дії двоосновним бездимним порохом (масою 94г); речовина №11 вибуховою речовиною метальної дії димним порохом (масою 36,3г); речовина №12 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 947,9г; речовина №13 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 998,4г; речовина №14 вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротил) масою 1149,3г; речовина №15 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 2299,3г; речовина №16 вибуховою речовиною гексогеном (масою 838,5г); речовина №17 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 847,3г; речовина №18 вибуховою речовиною гексогеном (масою 817,5г); речовина №19 вибуховою речовиною гексогеном (масою 1032,9г); речовина №20 вибуховою речовиною гексогеном (масою 550,3г); речовина №21 вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротил) масою 136,2г; речовина №22 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 1109,8г; речовина №23 вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротил) масою 765,7г; речовина №24 вибуховою речовиною пікриновою кислотою (масою 505,4г); речовина №25 вибуховою речовиною гексогеном (масою 403,6г); речовина №26 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 149г; речовина №27 вибуховою речовиною пікриновою кислотою (масою 567,7г); речовина №28 вибуховою речовиною гексогеном (масою 138,7г); речовина №29 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 215,7г; речовина №30 вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуолу (ТHT, тротил) масою 17,3г; речовина №31 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 107,1г; речовина №32 вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротил) масою 43,9г; в речовині №33 (масою 30,3) виявлено аміачні селітру, яка може бути використана як складова частина промислових та кустарно виготовлених вибухових речовин; речовина №34 вибуховою речовиною 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротил) масою 77,4г; речовина №35 вибуховою речовиною пікриновою кислотою (масою 13,1г); речовина №36 сумішевою вибуховою речовиною на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) масою 7,3г.

Надані на дослідження речовини відносилися до категорії вибухових речовин метальної дії (речовини №1 11) та бризантних вибухових речовин (речовини №12 39).

На наданих на дослідження фрагментах (трьох змивах речовини №37 (вилучені порошок в пакеті та паперовому згортку знищені до надання на дослідження), речовини №38 (вилучені частини зламаної шашки знищені до надання на дослідження), речовини №39 (вилучені циліндричні шашки знищені до надання на дослідження)) були виявлені сліди вибухової речовини, а саме сумішева вибухова речовина на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри) (т.1 а.п.86-121);

- показаннями головного судового експерта-вибухотехніка сектору вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Кіровоградського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_18 , який в судовому засіданні повністю підтвердив висновки експертизи №32/368 від 26.05.2018 року та роз`яснив, що згідно з методикою, якщо експертиза проводиться за спеціальністю «5.1. Дослідження вибухових речовин» вибухотехнік може не проводити експериментальне дослідження, тому що у зазначеній методиці передбачено встановлення типу вибухової речовини шляхом проведення її хімічного дослідження і її здатності до вибухового перетворення, тобто на той момент вже було визначено, що відповідна речовина здатна до вибухового перетворення. Експериментальне дослідження проводилось з метою знищення речовини і додатково експерт переконувався, що ці речовини здатні до вибухового перетворення. Хімічне дослідження складу порошкоподібної речовини проводиться таким чином: експерти вибухотехніки виділяють до 5 грам відповідної речовини, передають на дослідження за спеціальністю 5.1., а весь залишок цієї речовини повинен бути знищений або залишається як речовий доказ. У даному випадку експерт вибухотехнік розділяв, фіксував, зважував і потім передавав на хімічне дослідження відповідні речовини. Таким чином, експеримент можна було взагалі не проводити.

Його спеціальність до хімічного дослідження відношення не має, у вказаному дослідженні він зафіксував цілісність пакета, потім коли дістав цю речовину зафіксував її повністю, далі відібрав зразок і показав, що цей зразок він передає хіміку, також визначив вагу і в подальшому підривав речовину, що є додатковим підтвердженням того, що вказана речовина здатна до вибухового перетворення. Задля вибуху речовини застосували детонатор та тротилову шашку як додатковий детонатор, була велика маса речовини. Як правило експерт вибухотехнік на полігоні передає речовину інспекторам вибухотехнікам і пояснює за якою схемою її потрібно підірвати і як це зафіксувати. Під час експерименту до того місця підійшов інспектор вибухотехнік і він у нього запитав навіщо він додатково поклав туди тротилову шашку, на що той не міг надати чітку відповідь, бо за його схемою потрібно було ставити лише детонатор і цього було б достатньо. Вони провели експеримент саме таким чином і він зазначив це в експертизі, хоча його схема використання тротилової шашки не передбачала. У результаті експерименту речовин, які не прореагували на місці не було знайдено, а розмір воронки підтверджував, що речовина здетонувала.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідного до вимог ст.337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, які встановлені судом, кваліфікуючи його дії за ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При цьому доводи сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_3 та недопустимості низки доказів у кримінальному провадженні суд не бере до уваги як такі, що спростовуються раніше вказаними доказами, які є належними, допустимими та достовірними, у своїй сукупності безумовно доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та спростовують його показання про непричетність до придбання та зберігання вилучених вибухових речовин, які оцінюються судом як такі, що надані з метою уникнення визначеної законом відповідальності.

Так, згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, з конкретизацією частинами другою і третьою цієї статті тих істотних порушення прав та основоположних свобод людини, наявність яких зумовлює виникнення безальтернативного обов`язку суду констатувати їх наявність і визнати недопустимими засоби доказування, отримані з такими порушеннями.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 (справа №756/10060/17, провадження №13-3кс22) зазначила, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст.3 Конвенції, ч.1 ст.28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п.«с» ч.3 ст.6 Конвенції, ст.59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п.«d» ч.3 ст.6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст.8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч.1 ст.63 Конституції України). Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд має вирішувати питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, а у разі визнання доказів недопустимими, суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

Так, доводи сторони захисту про те, що протокол обшуку є недопустимим доказом, оскільки слідчу дію було проведено на підставі незаконної ухвали слідчого судді, тому що дозвіл на проведення обшуку надано слідчим суддею на підставі наданих йому слідчим доказів, які є підробленими, тобто недопустимими, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Зокрема, в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 04.05.2018 року дійсно неправильно зазначено по батькові особи, яка проживає у квартирі, де необхідно провести обшук, проте зазначене не вказує на незаконність цього рішення, а лише свідчить про наявність описки (т.1 а.п.25). При цьому вказана ухвала містить відомості щодо адреси, за якою необхідно провести обшук, а також вказівку на те, що підлягає вилученню. Враховуючи наведене, суд не встановив істотних порушень вимог КПК при постановленні судового рішення, які б порушували права особи або ставили під сумнів результати самого обшуку.

Також, суд враховує, що інформація з приводу того, що ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно зберігає зброю була отримана відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого ВКП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 04.05.2018 року в ході проведення на території м.Кропивницького профілактичних заходів, спрямованих на виявлення та вилучення з незаконного обігу зброї, боєприпасів та вибухівки, а також оперативної інформації Управління Служби безпеки України в Кіровоградській області щодо незаконного зберігання засобів ураження (т.1 а.п.11, 12).

Результати обшуку, згідно з якими у раніше вказаній квартирі багатоповерхового будинку фактично вилучено понад 13кг вибухових речовин, вказують про те, що зафіксована у відповідних документах оперативна інформація відповідала дійсності.

Згідно з висновками, викладеними у Постанові Верховного Суду від 26.09.2022 року у справі №737/641/17 за змістом ч.1 ст.87 КПК України доказ має бути визнаний недопустимим лише за умови, якщо він отриманий виключно в результаті дій, що становили істотне порушення прав та свобод людини. Водночас, якщо відповідний доказ із неминучістю був би отриманий незалежно від такого порушення прав підозрюваного, такий доказ може бути визнаний допустимим (доктрина «неминучого виявлення» є одним із виключень з доктрини «плодів отруйного дерева»).

За вказаних обставин, зважаючи на проведення обшуку на підставі ухвалу суду та зазначення відповідної оперативної інформації у рапортах відповідальних осіб, незважаючи на неможливість протягом тривалого часу допитати під час судового розгляду свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , показання яких під час досудового розслідування ставляться під сумнів стороною захисту, суд вважає, що на час проведення обшуку були наявні достатні підстави для його проведення.

Суд критично оцінює та не бере до уваги доводи сторони захисту про недопустимість доказів, пов`язаних із вилученням за місцем проживання обвинуваченого речей, які є предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що виключає відповідальність, визначену вказаною статтею, як такі, що є безпідставними та спростовуються сукупністю раніше зазначених доказів.

При цьому, як встановлено судом, обшук за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 проведений 08.05.2018 року із дотриманням вимог законодавства та таких порушень, які б тягнули за собою визнання протоколу вказаної слідчої дії недопустимим доказом, не виявлено. Клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом протоколу обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та визнання недопустимими похідних від нього доказів не підлягає задоволенню, оскільки на переконання суду обшук проведено з дотриманням вимог ст.ст. 233-236 КПК України, зокрема, обшук проведено в присутності понятих, протокол обшуку підписано усіма учасниками даної слідчої дії, в тому числі самим ОСОБА_3 , як фактичним володільцем житла, що підтверджується відеозаписом до протоколу обшуку, а обставини проведення обшуку зафіксовані відеозаписувальним технічним засобом, носій інформації якого є додатком до протоколу обшуку. При цьому жодних заяв та зауважень від ОСОБА_3 не надходило, що підтверджується протоколом обшуку та відеозаписом цієї слідчої дії, а тому порушення права на захист обвинуваченого не встановлено. Недоліки під час проведення обшуку, зокрема, той факт, що 2 поняті могли відлучатись на короткий термін, проте одна з них залишалась в квартирі замість іншої, не впливають на доведення вини, оскільки вони відлучались, коли вже всі речі було віднайдено та запаковано, так як обшук тривав досить довго та ще деякий час очікували спеціаліста вибухотехніка. Твердження сторони захисту про те, що у слідчій дії брала участь ОСОБА_15 , але не була вказана у протоколі обшуку, суд визнає безпідставними, зважаючи на дані протоколу обшуку, в якому відсутні жодні зауваження та доповнення, в тому числі й з цього приводу, а також вказане твердження спростовується показаннями свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що матір ОСОБА_3 під час обшуку перебувала в коридорі на сходовому майданчику та в квартиру не заходила, а відтак істотних порушень вимог КПК судом не встановлено.

Підстави ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та експерта ОСОБА_18 відсутні, оскільки жодних причин оговорювати обвинуваченого і неприязних стосунків між ними не виявлено.

Натомість показання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повністю узгоджуються і взаємодоповнюються із раніше зазначеними іншими доказами у кримінальному провадженні, зокрема: висновком експерта № 32/368 від 26.05.2018 року та речовими доказами, виявленими та вилученими під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3 , факт вилучення яких підтверджується показаннями понятих. Вказані свідки, які були запрошені в якості понятих під час проведення обшуку та які є сусідами ОСОБА_3 зазначили, що станом на 2018 рік вищевказану квартиру, крім обвинуваченого та його батьків, ніхто сторонній не відвідував. Також свідки вказали, що часто бачили його, коли він заходив у під`їзд, а також чули, як розмовляв по телефону на балконі, оскільки він має дуже впізнаваний тембр голосу та його ні з ким не можливо сплутати.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_11 та показань обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що виявлені та вилучені працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого вибухові речовини не належать обвинуваченому, а принесені до квартири і розсортировані по різним місцям квартири виключно ОСОБА_11 , без згоди та відома на те обвинуваченого, з огляду на наступне.

По-перше, показання самого ОСОБА_11 , який стверджує, що приніс до квартири обвинуваченого порошкоподібні речі, які були в пляшках і газеті, і розставив та розклав їх в різних частинах квартири без дозволу обвинуваченого, як власника квартири, не повідомивши його про це ні в той день ні в подальшому є, на переконання суду, надуманими та нелогічними з точки зору звичайного життєвого укладу, і суперечливими з точки зору їх змісту, оскільки згідно з показаннями даного свідка він приніс вищевказані речі, які були «в сумці та мішку» до квартири обвинуваченого, щоб останній подивився чи мають ці предмети якусь історичну цінність, і одночасно розклав їх по різним частинам квартири, в тому числі і у шафі, не дочекавшись рішення обвинуваченого щодо знайдених ним речей.

По-друге, переглядом в судовому засіданні відеозапису обшуку за місцем проживання обвинуваченого встановлено, що вилучені працівниками поліції під час проведення обшуку вибухові речовини перебували в квартирі, якою користується обвинувачений, разом з іншими речами, розміщеними по всій території квартири та в усіх її закутках, такими як корпуса гранат, корпуса снарядів, стакани детонаторів, підривники, патрони до нарізної зброї, в тому числі піддані корозії, а також самозарядною гвинтівкою ОСОБА_19 , яка належить обвинуваченому відповідно до дозволу на носіння зброї, що дає підстави для висновку, з урахуванням показань обвинуваченого про зацікавленість зброєю та бойовими припасами, про належність всієї сукупності оглянутих речей виключно обвинуваченому, що не заперечувалось обвинуваченим під час проведення обшуку.

При цьому, висновок експерта № 32/368 від 26.05.2018 року відповідає вимогам, які до нього ставляться ст.ст.101, 102 КПК України. Вищенаведений висновок судової вибухотехнічної експертизи вказує на приналежність предметів, наданих на експертизу, до категорії вибухових речовин метальної дії та бризантних вибухових речовин, а також на наданих на дослідження фрагментах змивах відповідних речовин були виявлені сліди вибухової речовини, а саме сумішевої вибухової речовини на основі 2,4,6-тринітротолуолу (ТНТ, тротилу) та нітрату амонію (аміачної селітри). Вищенаведене узгоджується з показаннями в судовому засіданні експерта, який пояснив, що існує відповідна методика проведення експертизи за спеціальністю «5.1. Дослідження вибухових речовин», яка передбачає встановлення типу вибухової речовини і її здатності до вибухового перетворення. Тобто, після проведення вказаної експертизи вибухотехнік може не проводити додатково експериментальне дослідження, тому що вищенаведеною методикою визначається, що відповідна речовина здатна до вибухового перетворення. Експериментальне дослідження проводилось з метою знищення речовини. Таким чином, суд доходить висновку про допустимість та достовірність фактичних даних, які містяться у висновку експерта.

Раніше вказані та взяті до уваги судом докази беруться судом до уваги як достовірні, допустимі, належні та достатні у своїй сукупності для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому йому обвинуваченні.

Рапорт старшого оперуповноваженого ВКП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_16 від 04.05.2018 року, протокол обшуку від 08.05.2018 року з фототаблицею та відеозаписом до нього, протокол огляду предмету від 11.05.2018 року, довідка №60 від 13.01.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , висновок експерта № 32/368 від 26.05.2018 року у сукупності із показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також показаннями експерта ОСОБА_18 , безумовно підтверджують факт придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу за обставин, які вказані у висунутому обвинуваченні. Будь-які обґрунтовані підстави ставити під сумнів показання свідків, які повністю узгоджуються із долученими об`єктивними доказами, стороною захисту не наведено.

Зважаючи на досліджену сукупність доказів у справі, суд приходить до висновку, що виявлені та вилучені під час обшуку в квартирі обвинуваченого вибухові речовини належать йому, як особі, яка постійно користується вказаним житловим приміщенням і станом на 2018 рік проживала за вищенаведеною адресою, зберігались виключно ним без передбаченого законом дозволу, а обставини потрапляння до його квартири вибухових речовин, на які посилається обвинувачений, суд вважає надуманими у зв`язку з вищевикладених підстав.

Таким чином, посилання сторони захисту на недоведеність факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 незаконного придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, є необґрунтованим та не спростовує вини обвинуваченого у вчиненні даного правопорушення, оскільки своєчасність, ефективність та повнота проведених слідчих дій відображають повну картину фактичних обставин даної справи, які з об`єктивністю підтверджують те, що обвинувачений незаконно придбав та зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

Невизнання обвинуваченим загалом своєї вини розцінюється судом як спосіб свого захисту та намагання уникнути покарання за вчинення умисного тяжкого злочину. Показання обвинуваченого про невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, суд розцінює як намагання завадити встановленню істини по справі, уникнути покарання за злочин. Такі показання обвинуваченого повністю спростовуються показами свідків, письмовими документами, висновком експертизи та речовими доказами, які узгоджуються між собою

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів у кримінальному провадженні, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку обставини кримінального провадження, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за встановлених судом фактичних обставин.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на момент вчинення правопорушення офіційно працював, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний тяжкий злочин, суд, із врахуванням положень ч.2 ст.50 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України, строк якого визначає із врахуванням обставин, які пом`якшують покарання. Однак, оскільки обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових злочинів без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судової вибухотехнічної експертизи відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Решта процесуальних витрат на залучення експертів, які зазначені в обвинувальному акті, не пов`язані з доведеним в судовому засіданні обвинуваченням, а тому не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судової вибухотехнічної експертизи у розмірі 3432 грн. 00 коп.

Речові докази:

- гвинтівочні патрони калібру 7,62х54R мм, в кількості 219 штук; кулі гвинтівочних патронів калібру 7,62х54R мм, в кількості 169 штук; самозарядну гвинтівку Токарєва калібру 7,62х54R мм, серії НОМЕР_1 , 1940 року випуску (т.1 а.п.155) повернути ОСОБА_3 , як такому, що володіє даними речами на законних підставах.

- вибухові речовини та предмети, вилучені під час обшуку, вказані у постановах від 26.05.2018 року (т.1 а.п.73-74, 123) знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1