Справа № 191/722/24
Провадження № 1-в/191/52/24
У Х В А Л А

іменем України

01 квітня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього положення ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся захисник ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 з клопотанням про застосування до останнього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог, захисник зазначив, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2022 року ОСОБА_6 було засуджено по ст. 296 ч.3 КК України до 3 років позбавлення. Строк відбуття покарання рахувався з 13.05.2022 року. Крім того, вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.09.2023 року ОСОБА_6 було засуджено по ч.2 ст.15 ст.185 ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 07.02.2022 року по 21.06.2022 року. Строк відбуття покарання рахувався з 26.09.2023 року. Станом на 21.02.2024 року у Агаєва відбуто покарання згідно вищевказаних вироків суду 2 роки 14 днів. ОСОБА_6 є особою, засудженою за нетяжкий злочин ( ч.3 ст.296 КК України) та кримінальний проступок ( ч.1 ст.185 КК України), які не є корупційними кримінальними правопорушеннями або кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, порушеннями правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів своє виправлення, відбув більше половини строку призначеного покарання і навіть більше більше двох третин від призначеного покарання.

У зв`язку з цим, просить звільнити умовно-достроково ОСОБА_6 від відбуття покарання, призначеного згідно вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.09.2023 року.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні підтримав думку захисника та пояснив, що він працює в СВК №94 з грудня 2023 року. Можливості працювати в УВП №4 м. Дніпро не має, оскільки в цій установі інший режим. В установі ДУ «СВК (№94») йому ніхто не пропонував приймати участь у програмах виховного впливу.

Представник ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 та пояснив, що на даний час він вважає не доцільним застосовувати до засудженого ОСОБА_6 ст.81 КК України, оскільки останній заохочень не має, участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, оскільки засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 , останній раніше засуджений 1 раз. По даній справі засуджений : 1) 13.05.2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 296 ч.3 КК України до 3 років позбавлення; 2) 26.09.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ст.185 ч.1, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 07.02.2022 року по 21.06.2022 року. Початок строку : 26.09.2023 року. Кінець строку : 07.02.2025 року. Засуджений ОСОБА_6 в установах виконання покарань знаходиться з 11.02.2022 року і з цього моменту зарекомендував себе наступним чином. Відбуваючи покарання в УВП №4 м. Дніпро характеризувався негативно, мав одне стягнення, заохочень не мав. До ДУ «СВК (№94)» прибув 22.11.2023 року. На теперішній час працевлаштований; характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має; спілкується з різною категорією засуджених; на даний час виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі» участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає; до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійних навичок бажання не вказує; участі у роботі самодіяльних організацій не бере; виконавчого листа до установи не надходило. Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного правопорушення, ризик оцінюється як СЕРЕДНІЙ. Ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб, оцінюється як СЕРЕДНІЙ.

Згідно довідки за особовою справою №245-А-23 на засудженого ОСОБА_6 , підлягає застосування ст.82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 1/2 частини строку покарання 07.08.2023 року. матеріали розглянуті комісією установи 15.12.2023 року відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення. Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 07.02.2024 року. Матеріали розглянуті комісією установи 16.02.2024 року відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення. Невідбута частина строку покарання станом на 01.04.2024 року становить 10 місяців 6 днів.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній заохочень не має. 27.07.2022 року мав одне стягнення догана.

Так, ст.6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Так, згідно довідки та характеристики, що надані установою виконання покарань, ОСОБА_6 з 11.02.2022 року знаходиться в установах виконання покарань, кінець строку припадає на 07.02.2025 року.

Крім того, засудженому ОСОБА_6 на засіданні адміністративної комісії установи 15.12.2023 року було відмовлено у застосуванні положень ст. ст. 82 КК України та 16.02.2024 року в застосуванні положень ст.81 КК України, як особі, що не довела своє виправлення. Отже, наведені установою виконання покарань відомості про особу ОСОБА_6 не дають підстав для обґрунтованого висновку про досягнення його виправлення до повного відбуття покарання.

Також, суд звертає увагу і на те, що ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини, при цьому один раз був звільнений від відбування покарання на підставі ст.4 «А» Закону України «Про амністію» від 08.04.2024 року, втім у даному випадку він висловлену йому державою довіру не виправдав та вчиняв нові злочини, що тягло призначення йому покарання за наступним вироком за правилами ст.ст. 70 КК України.

На думку суду, наведені відомості свідчать про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та стійкість його протиправної поведінки, а отже і про те, що досягнення щодо останнього мети кримінального покарання до повного його відбуття має підтверджуватись особливо вагомими та переконливими відомостями і доказами, яких не вбачається. Враховуючи, що невідбута частина покарання на час розгляду становить майже 10 місяців 6 днів, звільнення засудженого не сприятиме досягненню мети покарання, а саме запобігання вчиненню нових злочинів та виправлення засудженого.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень. На думку суду, засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів виправлення, його характеристика не є позитивною, жодного заохочення за сумлінну поведінку та належне ставлення до праці не отримував, матеріали особової справи у своїй сукупності не свідчать про його стабільну поведінку протягом всього періоду відбування покарання, а тому достатні підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього положення ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня складення повного її тексту.

Повний текст ухвали складено 04.04.2024 року.

Суддя ОСОБА_1