УХВАЛА

20 травня 2024 року

м. Київ

справа № 199/2906/23

провадження № 51-1204 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень щодо його підзахисного у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається, яке судове рішення оскаржується, яким судом та коли воно постановлено, обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано. Захисник ОСОБА_4 звертається до касаційного суду зі скаргою, зі змісту якої не зрозуміло, яке саме рішення суду апеляційної інстанції він оскаржує, оскільки ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2024 року в даному кримінальному провадженні було залишено без задоволення клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 , а також ухвалою цього ж суду від 12 квітня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 було залишено без задоволення, а вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року - без зміни.

У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, оскаржуючи законність засудження ОСОБА_5 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Разом з тим, захисник просить касаційний суд скасувати вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року та призначити новий апеляційний розгляд, однак такі вимоги викладено не у відповідності до положень статті 436 КПК.

При цьому, в порушення вимог частини 3 статті 427 КПК захисник не зазначає в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3