У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

09 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000944, яке внесене до ЄРДР 14 червня 2023 року, стосовно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В :

у судовому засіданні, прокурор заявив клопотання, у якому просив: продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

Мотивував це тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти спроби переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

На його думку, тяжкість можливого покарання ОСОБА_5 , а саме санкція ч. 5 ст. 407 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 10 (десяти) років, може спонукати його до втечі та переховування від суду.

Вважав, що оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем, має доступ до вогнепальної зброї, вибухових пристроїв та боєприпасів, само по собі утворює ризик вчинення нових кримінальних правопорушень. До того ж, оскільки є ризик втечі ОСОБА_5 , він здійснивши таку вчинить нове кримінальне правопорушення пов`язане з ухиленням від виконання обов`язків військової служби. Також, у нього є відомості, що ОСОБА_5 засуджений у іншому кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України та перебуває на обліку в пробації.

Зазначав, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, єдиним запобіжним заходом, який може застосовуватися до ОСОБА_5 є тримання під вартою, оскільки він обвинувачується за ч. 5 ст. 407 КПК України і наразі діє воєнний стан.

У судовому засіданні, ОСОБА_5 зазначав, що він з першого дня воює, не втікав, постійно контактував з командуванням, у нього зараз важкі сімейні обставини, його дружина хворіє, потребує допомоги, переховуватися від суду він наміру не має, хоче вирішити життєві проблеми, доступу до зброї він не має, оскільки виключений із списків особового складу, рахується поза штатом, а тому просив звільнити його під домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 підтримав обвинуваченого ОСОБА_5 , просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважав, що такий запобіжний захід є доцільним і здатний попередити зазначені прокурором ризики.

Суд вирішує питання щодо продовження запобіжного заходу, посилаючись на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців …

Отже, за наявності клопотань учасників судового провадження, суд вирішує питання доцільності продовження запобіжного заходу. За результатами цього питання, вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно із ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Отже, для продовження строку тримання під вартою, прокурор має довести, що існують обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові, які виправдовують подальше тримання особи під вартою.

На стадії судового провадження, питання наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, судом не з`ясовується, оскільки досудове розслідування вже завершене.

У судовому засіданні, прокурор посилався, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти спроби переховування від суду; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що вони належним чином обґрунтовані та доведені.

Суд вважає, що про ризик переховування від суду свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі. З урахуванням кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КПК України, у разі визнання його винуватим застосування при призначенні покарання положень ст. 69, 75 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, та звільнення від відбування покарання з випробуванням, не передбачене.

За таких обставин, усвідомлюючи, зокрема, можливість настання покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_5 може вчиняти дії, направлені на переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, наявний з огляду на те, що ОСОБА_5 продовжуючи бути військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , може продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, може ухилятися від виконання обов`язків військової служби, а також є відомості, що він засуджений за інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що він має репутацію особи схильної до вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Отже, оскільки наведені прокурором ризики продовжують існувати, є підстави для продовження строку дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який у силу ч. 8 ст. 176 КПК України, є безальтернативним.

Суд вважає, що для забезпечення безпосередньої участі ОСОБА_5 в судових засіданнях, його необхідно тримати в умовах ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_5 продовжуючи бути військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , може продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, може ухилятися від виконання обов`язків військової служби, заставу визначати йому не слід.

За таких обставин, суд клопотання, про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольняє.

Керуючись ст. 314-316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 червня 2024 року.

Утримувати ОСОБА_5 в умовах ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду, у порядку встановленому законом, протягом п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим, захисником, прокурором.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений - 15 квітня 2024 року о 08:30 год.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6