Єдиний унікальний номер 333/4231/24
Провадження №1-кс/333/1863/24
УХВАЛА

Іменем України

02 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополь та м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

28.06.2024 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополь та м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0003441 від 18.04.2024, відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-ХІІ від 23.12.1993 (із змінами) ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, є службовою особою правоохоронного органу Національної поліції, має відповідні права та виконує обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію» (із змінами).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02.07.2015 (із змінами), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Положеннями ст. 18 визначено основні обов`язки поліцейського. Поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Нормами ст. 22 встановлено, що особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Положеннями ст. 24 визначено, що особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до вимог ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України) слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом вимог ст. 94 КПК України слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до примітки 2 статті 368 Кримінального кодексу України (КК України) службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 Кримінального кодексу України є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 Кримінального кодексу України, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Так, відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, є службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади.

Нехтуючи вищезазначеними нормами чинного законодавства, а також нівелюючи основні засади правоохоронної діяльності в Україні, ОСОБА_7 , являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, вчинив дії, що кваліфіковано як тяжкий корупційний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

06 квітня 2024 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, поблизу буд. АДРЕСА_2 , сталась дорожньо-транспортна пригода, в ході якої відбулось зіткнення автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 .

З метою встановлення, виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення за фактом вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 06.04.2024, у період часу з 20 години 40 хвилин по 22 годину 50 хвилин, проводився огляд місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, слідчим ОСОБА_7 було направлено ОСОБА_10 у супроводі співробітників Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради для проходження медичного огляду.

На підставі акту медичного огляду, складеного 06.04.2024 о 21 годині 55 хвилин, у ОСОБА_9 ознак сп`яніння не виявлено, про що складено висновок КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 06.04.2024.

В свою чергу, ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, в присутності співробітників Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України повідомив, що приблизно 2 тижні тому вживав шляхом куріння наркотичний засіб канабіс (марихуану).

Після цього співробітниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України ОСОБА_10 було доставлено до місця дорожньо-транспортної пригоди.

В цей же день, 06 квітня 2024 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, після отримання інформації від співробітників Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Національної поліції України, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на прохання в учасника вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 надати йому неправомірну вигоду та одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за невчинення ОСОБА_7 дій в інтересах ОСОБА_9 , з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме, не призначення додаткових досліджень на предмет встановлення факту вживання ОСОБА_9 наркотичних засобів, а також перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння.

06 квітня 2024 року, приблизно о 22 годині 35 хвилин, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, висловив ОСОБА_9 прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 60 000 гривень за не призначення додаткових досліджень на предмет встановлення факту вживання ОСОБА_9 наркотичних засобів, а також перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 в ході спілкування висунув вимогу, що у разі відмови надати йому неправомірну вигоду він, як слідчий, призначить додаткові дослідження, за результатами яких буде встановлено факти вживання ОСОБА_9 наркотичних засобів та перебування у стані сп`яніння, внаслідок чого у подальшому останній буде притягнутий до кримінальної відповідальності за фактом вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої у стані наркотичного сп`яніння.

Розуміючи незаконність дій слідчого ОСОБА_7 , та при цьому владні повноваження і службове становище останнього, ОСОБА_9 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам, погодився на вищевказану вимогу.

07 квітня 2024 року приблизно о 00 годині 01 хвилин, в приміщенні службового кабінету № 120 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 191, ОСОБА_9 , на виконання вищевказаного прохання, повідомив ОСОБА_7 , що готовий зараз надати частину неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень, а іншу частину в сумі 40 000 гривень пізніше, у зв`язку з неможливістю зняття всією суми коштів в банкоматі. У цей же час ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, одержав від ОСОБА_9 частину грошових коштів в сумі 20 000 гривень у якості неправомірної вигоди за не призначення додаткових досліджень на предмет виявлення факту вживання ОСОБА_9 наркотичних засобів, а також перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, та не притягнення до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої у стані наркотичного сп`яніння.

В це же день, 07 квітня 2024 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, в приміщенні службового кабінету № 120 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 191, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою реалізації злочинного умислу одержав від ОСОБА_9 другу частину грошових коштів в сумі 40 000 гривень у якості неправомірної вигоди за не призначення додаткових досліджень на предмет виявлення факту вживання ОСОБА_9 наркотичних засобів, а також перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, та не притягнення до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої у стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто, у проханні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а також одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднані з вимаганням неправомірної вигоди.

Крім того в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, будучи наділеним владними повноваженнями в межах своєї компетенції, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, вчинив дії, що кваліфіковано як тяжкий корупційний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

06 квітня 2024 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, поблизу буд. АДРЕСА_2 , сталась дорожньо-транспортна пригода, в ході якої відбулось зіткнення автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 .

За фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, 07.04.2024 слідчим відділом Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000695, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 .

У невстановлений час, але не пізніше 16 квітня 2024 року у ОСОБА_7 повторно виник злочинний умисел, спрямований на прохання в учасника вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 надати йому неправомірну вигоду та одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вчинення ОСОБА_7 дій в інтересах ОСОБА_9 , з використанням наданої йому влади та службового становища, для не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024 та повернення автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

16 квітня 2024 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУ НП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 13, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, висловив ОСОБА_9 прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 40 000 гривень за вирішення питання щодо не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди у вищевказаному кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024 та повернення автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 в ході спілкування висунув вимогу, що у разі відмови надати йому неправомірну вигоду, він навпаки проведе досудове розслідування таким чином, що саме ОСОБА_9 буде притягнутий до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024 за скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Розуміючи незаконність дій слідчого ОСОБА_7 , та при цьому владні повноваження і службове становище останнього, ОСОБА_9 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам, погодився на вищевказану вимогу.

19 квітня 2024 року, о 18 годині 44 хвилини, в приміщенні службового кабінету № 118 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 191, ОСОБА_9 , на виконання вищевказаного прохання, повідомив ОСОБА_7 , що готовий зараз надати частину неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень, а іншу частину в сумі 20 000 гривень пізніше, через відсутність коштів. У цей же час ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, одержав від ОСОБА_9 частину грошових коштів в сумі 20 000 гривень у якості неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та повернення автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто, у проханні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, а також одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинені повторно, поєднані з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому злочинах повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами:

-протоколами допиту свідків ( ОСОБА_9 та інших);

-протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів;

-матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

-протоколами оглядів;

-протоколом проведення обшуку;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Строк дії ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2024 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився 26.06.2024.

Постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 25.06.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 26.07.2024.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження сторона обвинувачення приходить до наступних висновків.

На теперішній час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох тяжких корупційних злочинів, передбачених ч.3 ст.368 КК України, за які передбачено покарання лише у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а саме у 2-х епізодах вимагання та одержання ним неправомірної вигоди, використовуючи владні повноваження і службове становище слідчого, від військовослужбовця ОСОБА_9 , який з квітня 2022 року, за мобілізацією, стоїть на захисті Вітчизни, що в умовах воєнного стану, є очевидно аморальним.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області №426/ос від 10.06.2024 капітана поліції ОСОБА_7 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції з 10.06.2024 звільнено зі служби поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Тобто, ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним тяжких кримінальних правопорушень і передбаченого законом покарання від 5 до 10 років реального, без можливості застосування ст. 75 КК України, позбавлення волі, будучи звільненим зі служби в поліції (не працевлаштованим та таким, що не має офіційних джерел доходу), може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_7 перебуваючи на волі, маючи досвід у проведенні досудового розслідування, набуті на службі зв`язки, навички та добру обізнаність з роботою правоохоронних органів, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі на своїх колишніх колег працівників поліції, з метою надання/зміни показів на його користь, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тому, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є найбільш доцільним застосувати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням вищевикладених істотних обставин, які змінились з часу постановлення 07.05.2024 слідчим суддею вищевказаної ухвали, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні, слідчий ОСОБА_4 в повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисників, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 18.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України (кримінальне провадження №0003441).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованість підозри

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття "обґрунтована підозра", а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства", "Лабіта проти Італії", "Мюррей проти Сполученого Королівства", "Ільгар Маммадов проти Азейбарджану", "Нечипорук і Йонкало проти України").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання "поза розумним сумнівом" щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміновані йому злочини. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за фактом отримання частини неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище за вчинення такою службовою особою в інтересах інших осіб дій з використанням свого службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Зокрема, за версією слідства, 07 квітня 2024 року приблизно о 00 годині 01 хвилин, в приміщенні службового кабінету № 120 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 191, ОСОБА_9 , на виконання вищевказаного прохання, повідомив ОСОБА_7 , що готовий зараз надати частину неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень, а іншу частину в сумі 40 000 гривень пізніше, у зв`язку з неможливістю зняття всією суми коштів в банкоматі. У цей же час ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, одержав від ОСОБА_9 частину грошових коштів в сумі 20 000 гривень у якості неправомірної вигоди за не призначення додаткових досліджень на предмет виявлення факту вживання ОСОБА_9 наркотичних засобів, а також перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, та не притягнення до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої у стані наркотичного сп`яніння.

В це же день, 07 квітня 2024 року приблизно о 07 годині 30 хвилин, в приміщенні службового кабінету № 120 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 191, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з метою реалізації злочинного умислу одержав від ОСОБА_9 другу частину грошових коштів в сумі 40 000 гривень у якості неправомірної вигоди за не призначення додаткових досліджень на предмет виявлення факту вживання ОСОБА_9 наркотичних засобів, а також перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, та не притягнення до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої у стані наркотичного сп`яніння.

Крім цього у невстановлений час, але не пізніше 16 квітня 2024 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на прохання учасника вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 надати йому неправомірну вигоду та одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за вчинення ОСОБА_7 дій в інтересах ОСОБА_9 , з використанням наданої йому влади та службового становища, для не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024.

16 квітня 2024 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, буд. 13, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, висловив ОСОБА_9 прохання надати йому неправомірну вигоду у розмірі 40 000 гривень за вирішення питання щодо не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за фактом дорожньо-транспортної пригоди у вищевказаному кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024 та повернення автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 в ході спілкування висунув вимогу, що у разі відмови надання йому неправомірної вигоди, він навпаки проведе досудове розслідування таким чином, що саме ОСОБА_9 буде притягнутий до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024 за скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Розуміючи незаконність дій слідчого ОСОБА_7 , та при цьому владні повноваження і службове становище останнього, ОСОБА_9 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання неправомірної вигоди зашкодить його законним правам та інтересам, погодився на вищевказану вимогу.

За версією слідства, 19 квітня 2024 року, о 18 годині 44 хвилини, в приміщенні службового кабінету № 118 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 191, ОСОБА_9 , на виконання вищевказаного прохання, повідомив ОСОБА_7 , що готовий зараз надати частину неправомірної вигоди у сумі 20 000 гривень, а іншу частину в сумі 20 000 гривень пізніше, через відсутність коштів. У цей же час ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зловживаючи та використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, одержав від ОСОБА_9 частину грошових коштів в сумі 20 000 гривень у якості неправомірної вигоди за не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000695 від 07.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та повернення автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_2

При цьому, ОСОБА_7 є слідчим, а тому відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

З огляду на встановлені обставини, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Досліджуючи долучені матеріали до цього клопотання та обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями, оскільки для стороннього спостерігача прослідковувався б зв`язок між описаними діями ймовірних співучасників та подіями, які відбулися, зокрема передачею неправомірної вигоди.

При цьому, такий висновок слідчого судді формується на підставі досліджених в ході судового засідання копій таких документів:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів;

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом обшуку від 26.04.2024 приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ;

- іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

У той же час, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу має виходити з наявності об`єктивних факторів, актуальних на час відповідного звернення, а саме чи існують заявлені стороною обвинувачення ризики.

Щодо наявності ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні та у судовому засіданні представники сторони обвинувачення наголошували на існуванні ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи:

На теперішній час ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох тяжких корупційних злочинів, передбачених ч.3 ст.368 КК України, за які передбачено покарання лише у вигляді реального позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а саме у 2-х епізодах вимагання та одержання ним неправомірної вигоди, використовуючи владні повноваження і службове становище слідчого, від військовослужбовця ОСОБА_9 , який з квітня 2022 року, за мобілізацією, стоїть на захисті Вітчизни, що в умовах воєнного стану, є очевидно аморальним.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області №426/ос від 10.06.2024 капітана поліції ОСОБА_7 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції з 10.06.2024 звільнено зі служби поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкі корупційні злочини у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_7 , маючи досвід у проведенні досудового розслідування, набуті на службі зв`язки, навички та добру обізнаність з роботою правоохоронних органів, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, у тому числі на своїх колишніх колег працівників поліції, з метою надання/зміни показів на його користь, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність тісних зв`язків серед працівників правоохоронних органів та тривалий досвід його роботи в таких органах, які можуть бути використані з метою впливу на показання свідків у цьому кримінальному провадженні та ухилення за їх допомогою від кримінальної відповідальності.

Вказані обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, (підозрюється у двох епізодах вимагання хабаря), застосування застави як основного запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних пристроїв та можливістю спілкування з іншими особами (в т.ч. учасниками кримінального провадження), що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_7 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Таким чином, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею не встановлено законодавчих обмежень щодо застосування до ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу, оскільки п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Як вказувалось вище, за інкриміновані підозрюваному злочини максимально можливе передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (за ч.3 ст. 368 КК України).

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті

Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, з урахуванням майнового стану підозрюваного ОСОБА_7 , місячного доходу визначається можливість застосувати заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_7 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 242 240 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_7 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) носити електронний засіб контролю (браслет);

2) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від можливого спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

4) прибувати до слідчого та суду за викликом;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У випадку внесення застави, строк дії таких обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування і не більше визначеного строку дії основного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто до 02 вересня 2024 року включно.

Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.07.2024, включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання в залі суду 02.07.2024 з 11 год. 50 хв.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

ОСОБА_7 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 80 мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_7 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) носити електронний засіб контролю (браслет);

2) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватись від можливого спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;

4) прибувати до слідчого та суду за викликом;

5) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Державної міграційної служби) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного, визначити до 02 вересня 2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1