печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» в особі тимчасового виконувача обов`язків генерального директора - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного постановою прокурора групи прокурорів Подільської окружної прокуратури м. Києва від 12.04.2022 в рамках кримінального провадження №0000076 від 05.04.2022,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аерок» в особі тимчасового виконувача обов`язків генерального директора - ОСОБА_3 , звернулося до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного постановою прокурора групи прокурорів Подільської окружної прокуратури м. Києва від 12.04.2022 в рамках кримінального провадження №0000076 від 05.04.2022, а саме: на гроші, які належать ТОВ «Аерок» (), у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 (українська гривня) чи на зберіганні у Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» ().

В обґрунтування клопотання т.в.о. директора ОСОБА_3 зазначає, що вказаний арешт накладено на підставі постанови прокурора групи прокурорів - керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 12.04.2022 у кримінальному провадженні №0000076. Підставою накладення арешту на майно прокурор зазначає те, що під час досудового розслідування встановлено, що засновником ТОВ «Аерок» до липня 2019 року виступала компанія «ЛСР Європа ГМБХ» (ву) Херцог-Хайнріх-Штрассе, 1, м. Мюнхен, Німеччина. У зв?язку із об?єднанням корпорацій, кінцевим бенефенціарним власником ТОВ з 07.2019 виступала компанія «Аерок Інвестмент Дойланд Гмбх», реєстраційний номер НОМЕР_2 (AEROC Investmen Deutschland GmbH), 82008, вул, Інселькамме Штрассе, 10, м. Унтергахінг, Німеччина. Керівник ОСОБА_5 , другий керівник з правом підпису - ОСОБА_6 , обидва є акціонерами ПАТ «Група ЛСР», а «Аерок Інвестмент Дойчланд Гмбх» відповідно до звіту за 2021 афілійованим підприємством ПАТ «Група ЛСР». Тобто, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) даного резидента Німеччини російська структура. Разом з тим Рішенням Вищого антикорупційного суду України від 22.08.2023 року у справі № 991/6051/23, що було залишено без змін апеляційною інстанцією, позов Міністерства юстиції України було задоволено. Застосовано до Публічного акціонерного товариства «Група ЛСР» санкцію, передбачену пунктом 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції» та стягнуто в дохід держави активи, а саме 100% частки статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОК» (код 34840150) в розмірі 437 447 057,77 грн. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним учасником Товариства є Фонд державного майна України (), який володіє 100% частки статутного капіталу Товариства в розмірі 437 447 057,77 грн. Таким чином, ПАО «Группа ЛСР», та «Аерок Інвестмент Дойчланд ГМБХ» не мають ні прямого, ні опосередкованого впливу на діяльність Товариства. Більш того, Генерального директора Товариства ОСОБА_7 було звільнено наказом заступника голови Фонду державного майна України від 23 січня 2024 року №87 (копія додається). Станом на сьогодні, накладений арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку Товариства в АТ «ОТП БАНК» унеможливлює виплату заробітної плати діючим та звільненим працівникам у зв?язку з тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 25 травня 2022 року по справі № 463/2408/22 та ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року по справі №758/3910/22 грошові кошти на банківських рахунках та банківські рахунки Товариства було передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА) для здійснення заходів з управління вказаними грошовими коштами в порядку та на умовах передбачених ст. ст. 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». В свою чергу, АРМА списала усі грошові кошти з банківських рахунків Товариства на рахунки АРМА. Товариство є боржником за більш ніж 30 (тридцятьма) виконавчими провадженнями на підставі рішень судів щодо стягнення невиплаченої заробітної плати. Загальна сума коштів, яку необхідно виплатити в рамках виконавчих проваджень становить більш ніж 3 000 000 (три мільйони) гривень 00 копійок. Арешт на гроші, які належать Товариству, що знаходяться на банківському рахунку у АТ «ОТП БАНК», унеможливлює ведення господарської діяльності Товариства.

В судове засідання особа, що звернулася із клопотанням - представник ТОВ «Аерок» ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява. про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності , проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та представника органу досудового розслідування, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 від 05.04.2022 року за фактом діяльності організованої групи осіб, які забезпечували функціонування підконтрольних суб?єктів господарювання з метою здійснення протиправної діяльності, спрямовану у тому числі на привласнення коштів, а також на фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження на підставі постанови прокурора групи прокурорів - керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 12.04.2022 було накладено арешт на гроші, які належать ТОВ «Аерок» (), у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 (українська гривня) чи на зберіганні у Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» () за винятком виплати заробітної плати, податків, зборів та обов?язкових платежів.

В подальшому Постановою прокурора другого відділу процесуально керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженн органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівницт досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативним підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генеральног прокурора ОСОБА_9 від 30 червня 2022 року було об?єднано матеріали досудових розслідувань №0000076 від 05.04.2022 року та №0000160 від 04.04.2022 року, а обєднано провадженню присвоєно №0000160 від 04.04.2022 року.

Досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000160 від 04.04.2022 року здійснюється слідчими другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень у сфер службової діяльності Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Процесуальне керівництво у об`єднаному кримінальному провадженні №0000160 від 04.04.2022 року здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Так слідчим суддею встановлено, що постановою прокурора групи прокурорів - керівника Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 12 квітня 2022 року арешт, на вказане у клопотанні майно, накладено зважаючи на можливу втрату активів зазначеного суб?єкта господарської діяльності, вчинення дій посадовими особами вищевказаного суб?єкта господарської діяльності на шкоду державній безпеці України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Так, прокурором на адресу суду надано заяву за змістом якої останній не заперечує проти задоволення клопотання про скасування арешту майна.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Оцінюючи вищевказані обставини в їх сукупності та враховуючи, що позиція висловлена прокурором щодо можливості скасування арешту майна свідчить про відсутність необхідності в подальшому його арешті слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Аерок» в особі тимчасового виконувача обов`язків генерального директора - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного постановою прокурора групи прокурорів Подільської окружної прокуратури м. Києва від 12.04.2022 в рамках кримінального провадження №0000076 від 05.04.2022, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою прокурора групи прокурорів Подільської окружної прокуратури м. Києва від 12.04.2022 в рамках кримінального провадження №0000076 від 05.04.2022, а саме: на гроші, які належать ТОВ «Аерок» (), у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 (українська гривня) чи на зберіганні у Акціонерному товаристві «ОТП БАНК» ().

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1