Справа № 751/1589/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/101/24
Категорія - арешт майна. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

19 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові судове провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволене клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 та накладений арешт на вилучені в ході обшуку, проведеного 14 лютого 2024 року в квартирі АДРЕСА_1 , жорсткий диск марки «TOSHIBA» модель «МК5075GSX HDD2L03 s/n X2S5YKYOF N69 EC.A» об`ємом пам`яті 500 Гб та жорсткий диск марки «Samsung» модель «ST640LM001, HDD s/n S2UW9BC629526» об`ємом пам`яті 640,0 Гб, які належать ОСОБА_9 із забороною розпорядження та користування вказаним майном, як на предмети, що можуть містити відомості, що можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні, та на які прямо був наданий дозвіл на відшукування в ухвалі на проведення обшуку.

В апеляційній скарзі представник власника майна адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про арешт двох жорстких дисків різного об`єму пам`яті.

Аргументує тим, що вказані жорсткі диски були відшукані та вилучені слідчим у шафі, яка розташована у відокремленій перегородкою частині коридору загального користування на 4-у поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 . Дана частина коридору прилягає до вхідних дверей до сусідніх між собою квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 вказаного будинку. Відповідно до положень ДБН та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» коридор належить до приміщень загального користування багатоквартирного житлового будинку та є нежитловим допоміжним приміщенням, призначеним для побутового обслуговування житлового будинку, і відноситься до спільної сумісної власності співвласників цього будинку. Право користування допоміжними приміщеннями співвласники багатоквартирного будинку здійснюють спільно. Відділена перегородкою частина коридору загального користування має ідентичний правовий режим використання та не належить до підсобних приміщень квартири.

У той же час, ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшук у належній на праві власності ОСОБА_10 квартирі АДРЕСА_1 , а не у використовуваній ОСОБА_10 спільно з іншими власниками квартир у даному будинку частині коридору загального користування на 4-у поверсі вказаного будинку. Отже, вилучення жорстких дисків було здійснене слідчими без належної на те правової підстави.

Крім того, абзацами третім та четвертим ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Станом на 14 лютого 2024 року слідчим не було пред`явлено ОСОБА_7 та її захисникові жодного процесуального рішення про призначення того чи іншого експертного дослідження щодо жорстких дисків, які можуть бути вилучені в ході обшуку. Вказані диски не було отримано в результаті вчинення кримінального правопорушення, так само вони не виступали засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Доступ до жорстких дисків під час обшуку ніким не обмежувався, слідчими також не було встановлено необхідності подолання систем логічного захисту для доступу до вказаних вище частин комп`ютерних систем. Слідчі не мали при собі жодного технічного, програмно-технічного засобу, апаратно-програмного комплексу, який би дозволив встановити вміст відшуканих жорстких дисків, або ж здійснити, у разі необхідності, копіювання розміщеної на даних дисках інформації. Слідчими не було вжито заходів для залучення спеціаліста.

Висновок слідчого судді про те, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження жорстких дисків базується виключно на викладених у клопотанні міркуваннях слідчого, які не підтверджуються жодними доказами. Натомість, захисник переконаний в тому, що викладені в апеляційній скарзі обставини безпосередньо свідчать, що ризики, які стали підставою для застосування слідчим суддею такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт частин комп`ютерних систем, об`єктивно відсутні.

Захисник вважає, що КПК України не передбачає існування такої правової категорії, як визнання слідчим того чи іншого майна речовими доказами. На стадії досудового розслідування вживається правова категорія «фактичні дані». Речові докази є одним із процесуальних джерел доказів, передбачених ч. 2 ст. 91 КПК України. Однак, вилучені під час обшуку жорсткі диски не є носіями ознак, що характеризують речі матеріального світу у якості доказів, а тому дані частини комп`ютерних систем було визнано речовими доказами без належних на те підстав.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На звернення представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 26 лютого 2024 року з Новозаводського районного суду м. Чернігова було отримано відповідь про те, що станом на 21 лютого 2024 року клопотання про арешт майна ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000138 від 23 вересня 2022 року за номером ЄРДР не надходило.

Надана слідчим в якості доказу своєчасного подання клопотання про арешт майна копія квитанції про оплату послуг поштового зв`язку із зазначенням штрих кодового ідентифікатора суперечить такому ж ідентифікатору, наявному на виявленому судом поліетиленовому поштовому пакеті. Водночас, у матеріалах провадження також наявна копія паперового поштового конверта, штрихкодовий ідентифікатор якого є відмінним від наявного у пред`явленій слідчим квитанції.

Розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв`язку є підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції, але не є підтвердженням вмісту відповідного поштового відправлення.

Отже, слідчим не було надано належних доказів своєчасного виконання ним вимог ч. 5 ст. 171 КПК України щодо звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час проведення обшуку майна.

Заслухавши доповідача, представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, просив врахувати відсутність підстав для вилучення майна в коридорі загального користування, порушення слідчим строків на звернення з відповідним клопотанням про накладення арешту, а також того, що вилучені частини комп`ютерних систем не містять ознак, що характеризують речі матеріального світу та не можуть бути визнані речовими доказами, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає.

Як убачається з матеріалів провадження слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 23 вересня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , обіймаючи посаду начальника Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, яке рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 21.07.2022 № 239 визначено головним розпорядником бюджетних коштів Чернігівської міської територіальної громади, будучи службовою особою, діючи в порушення вищевказаних норм законодавства, зокрема п. 6 ч. 1 ст. 7, п. 2 та абзацу четвертого ст. 19, ч. 2 ст. 22, п. 3 ч. 1 ст. 26, ч. 3 ст. 26 БК України, п.п. 1, 3, 4, 6, 7, 8 Основних засад здійснення внутрішнього контролю розпорядниками бюджетних коштів, неналежно виконуючи свої посадові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не організував внутрішній контроль та не забезпечив його здійснення в Управлінні та на підприємстві, що належить до сфери управління розпорядника бюджетних коштів КП «АТП-2528» під час здійснення видатків бюджетних коштів Чернігівської міської територіальної громади в результаті чого без отримання повної та достовірної інформації про ринкову вартість предмету закупівлі, що ґрунтується на документальних та фактичних даних, КП «АТП-2528» здійснено закупівлю 4-х самоскидів МАЗ-6501С5-584-000 із зимовим обладнанням для утримання доріг ціною за одиницю 5 586 000 грн з ПДВ при середній ринковій вартості за одиницю 3 591 220,96 грн з ПДВ, чим спричинив матеріальних збитків Чернігівській міській територіальній громаді на загальну суму 7 979 119,64 грн., що більше ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є тяжкими наслідками.

18 січня 2024 року ухвалою слідчого судді був наданий дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_10 та в якій проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання речей та документів, які мають значення для досудового розслідування та можуть в подальшому бути доказами під час судового розгляду.

14 лютого 2024 року на підставі ухвали слідчого судді в присутності ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 був проведений обшук в квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого в приміщенні тамбуру загального користування в меблевій шафі виявлено та в подальшому вилучено жорсткий диск марки «TOSHIBA» модель «МК5075GSX HDD2L03 s/n X2S5YKYOF N69 EC.A» об`ємом пам`яті 500 Гб, поміщений в прозоре поліетиленове упакування та білий непрозорий паперовий конверт, та жорсткий диск марки «Samsung» модель «ST640LM001, HDD s/n S2UW9BC629526» об`ємом пам`яті 640,0 Гб, поміщений до заводського комбінованого пластиково-картонного упакування чорного кольору. Виявлені жорсткі диски були поміщені до сейф-пакету WAR1011489, клапан якого заклеєний. В ході обшуку житлової квартири інших речей, документів виявлено не було.

Постановою слідчого від 15 лютого 2024 року, вилучені під час обшуку жорсткі диски визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Критика захисником строків звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно з вказівкою на те, що слідчий порушив вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України і клопотання не підлягало розгляду слідчим суддею, є безпідставною та суперечить наявним у матеріалах доказам.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У даному кримінальному провадженні обшук був проведений 14 лютого 2024 року, під час цієї слідчої дії були вилучені два жорстких диски, про накладення арешту на які подав клопотання слідчий.

Клопотання про арешт майна датоване 15 лютим 2024 року. При перевірці штрих-коду на конверті Укрпошти 294 встановлено, що відправлення було прийняте на відділенні 16 лютого 2024 року та спрямоване адресату. Вручено за довіреністю 19 лютого 2024 року.

При перевірці іншого штрих-коду на паперовому конверті 848 встановлено, що відправлення на адресу Новозаводського районного суду м. Чернігова від СУ ГУНП в Чернігівській області було прийняте відділенням 16 лютого 2024 року та вручене 19 лютого 2024 року.

Отже, не зважаючи на різні штрих-коди, про що вказує захисник в апеляційній скарзі, інформація встановлена під час їх перевірки є ідентичною та свідчить про те, що з клопотанням до слідчого судді слідчий звернувся у передбачені законодавцем 48 годин після вилучення такого майна.

Наявність такої значної кількості ідентифікаційних кодів на конверті є внутрішніми індивідуальними ознаками поштового відправлення, які передбачені положеннями та інструкціями Укрпошти та їх кількість або ідентичність не залежить від особи, яке скеровує певне відправлення іншому адресату, в даному випадку це слідчий.

Код, який би підтверджував факт прийняття відправлення та факт його вручення, наявні на конверті та підтверджують, що слідчий вчасно подав клопотання про арешт вилученого під час проведення обшуку майна, тому слідчий суддя мав усі підстави для його розгляду по суті заявлених вимог.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу ) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час проведення обшуку, можливість перевірки інформації, яка міститься на жорстких дисках, а також її копіювання, обмежені, для цього потрібне спеціальне технічне обладнання.

Присутній під час апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , який не брав участі в розгляді через те, що кримінальне провадження, в якому був накладений арешт на вилучені жорсткі диски, передане за підслідністю Національному антикорупційному бюро України, постанова від 14 березня 2024 року, підтвердив, що вони не мали можливості доступу до інформації на вилучених жорстких дисках навіть за допомогою спеціалісти і вирішили це тільки експертним шляхом, що диски разом з кримінальним провадженням передані за підслідністю.

Жорсткі диски як матеріальні носії є способом збереження інформації з електронних документів і вважаються оригіналами таких документів. Вимога про повернення дисків і пояснення, що вони не мають ніякого відношення до кримінального провадження, викликає розумну недовіру.

Якщо власнику так потрібна інформація на жорстких дисках, яка не має ніякого відношення до кримінального провадження, у такому випадку необхідно було надати доступ до інформації, щоб переконати сторону обвинувачення, що власник майна не зловживає наданими йому процесуальними правами і дійсно є власником.

На думку колегії суддів, на даному етапі досудового розслідування ініціювання питання про повернення вилучених під час обшуку жорстких дисків, є передчасними, оскільки на даний час триває перевірка наявної інформації на дисках, у зв`язку з чим призначена експертиза. У випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення, в межах розумних строків, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, особа, яка доведе, що є законним володільцем арештованого майна, не позбавлена права ініціювати питання про скасування накладеного арешту у порядку ст. 174 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2024 року про арешт майна, без змін.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15