Справа № 274/2536/24 Провадження № 1-кс/0274/616/24
У Х В А Л А

іменем України

26.03.2024 м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000298 від 21.03.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить накласти арешт із забороною користування та розпорядження на розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки), виданої на ім`я ОСОБА_5 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки, яка перебувала у володінні Бердичівського РТЦК та CП Житомирської області, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що До слідчого відділення Бердичівського РВІІ ГУНИ в Житомирській області надійшли матеріали " ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, шо військовозобов`язаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи придатним за станом здоров`я до військової служби отримав повістку про виклик па 24.02.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_3 на відправку у команду. В зазначений день до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причину неявки не повідомив.

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 21.03.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 з правовою кваліфікацією за ст.336 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вручено повістку про відправку в команду на яку останній не прибув. Під час отримання вказаної повістки ОСОБА_5 поставив свій особистий підпис.

21.03.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено огляд за участі головного спеціаліста мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , в ході якого останньою добровільно було надано для вилучення розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки) на ім`я ОСОБА_5 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки.

В ході проведення вказаного огляду встановлено, що на розписці в графі «Повістка на ім`я» вказано « ОСОБА_5 ». У графі «Одержав» вказана дата, зокрема «23.02.2024» та в подальшому у графі «підпис військовозобов`язаного» наявний особистий підпис.

Фактичним володільцем розписки про отримання повістки про відправку в команду є ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судово-почеркознавчої експертизи з метою встановлення чи виконаний підпис на розписці про отримання повістки ОСОБА_5 .

Таким чином, розписка про отримання повістки зберегла на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що вони є доказом злочину.

Накладення арешту на вказане в клопотанні майно мотивовано збереженням речових доказів, необхідністю призначення судово-почеркознавчої експертизи.

ІІ. Процедура та позиція учасників справи

В судове засідання учасники провадження не з`явилися.

Слідчий у поданому клопотанні просила розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

За положеннями частин 1 та 5 статті 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України вилучене під час огляду майно є тимчасово є вилученим.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Встановлено, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 21.03.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Слідчим суддею досліджено матеріали, долучені до клопотання: витяг з ЄРДР, сформований станом на 21.03.2024; довідку №4/7 ВЛК відносно солдата ОСОБА_5 ; копію попередження про кримінальну відповідальність; рапорт заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.03.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 21.03.2024,;копію протоколу огляду місця події від 21.03.2024; постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 21.03.2024.

Проаналізувавши клопотання про арешт майна та додатки до нього, суд приходить до висновку, що слідчим у даній справі доведена необхідність накладення арешту у виді тимчасового позбавлення прав на розпорядження та користування вказаним майном з метою забезпечення його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні з метою запобігання його можливої передачі, відчуження, або знищення, та потреби досудового розслідування виправдовують застосування арешту на це майно.

Вказана форма арешту майна не є надмірно обтяжливою для його власника - є розумною та співмірною обставинам можливого кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для особи, якої він стосується, не вбачається.

Спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173,175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на розписку про отримання повістки про відправку в команду (корінець повістки) виданої на ім`я ОСОБА_5 , в якій наявний особистий підпис останнього про отримання вказаної повістки, яка перебувала у володінні Бердичівського РТЦК та CП Житомирської області, за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7