Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6754/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/299/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 03.05.2024р. про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.05.2024р. відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби та заборонено ОСОБА_7 залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22-00 год. по 6-00 год.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 ,

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 01.07.2024 року включно.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя прийшов до висновку про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що виступатиме пропорційним заходом забезпечення.

Отримання заробітку сприятиме відшкодуванню шкоди потерпілому, що за своїм результатом може впливати на вирішення питання призначення покарання в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону, без повного та всебічного дослідження обставин справи.

Зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується доданими до клопотання доказами. Вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років відповідно.

Вважає, що наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання, у разі доведеності його вини, відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків обґрунтовується тим, що на даний час всі необхідні слідчі дії з ними у даному кримінальному провадженні не проведені, підозрюваному відомі їх місця проживання, потерпілий являється особою похилого віку, а тому наявний ризик незаконного впливу на них, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Вважає необґрунтованими посилання слідчого судді на те, що підозрюваний визнає причетність до скоєного ним злочину, щиро розкаюється у вчиненому, оскільки на даному етапі досудового розслідування ОСОБА_7 зі слідством не співпрацює, покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення відмовився надавати на підставі ст. 63 Конституції України.

На думку прокурора, висновки слідчого судді про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими, оскільки, в ухвалі не наведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею на думку колегії суддів було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в тому числі враховано і серйозність пред`явленої підозри за ч.4 ст. 186 КК України, суворість передбаченого законом покарання, яке може загрожувати ОСОБА_7 , в разі визнання його винним.

Також, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, має малолітню дитину, визнає вину.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_8 , перебуваючи під домашнім арештом, умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_7 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим та законним.

Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376 ст.ст.404, 407,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.05.2024р. про відмову в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: