Справа №295/4894/24
УХВАЛА

щодо розгляду скарги

18.04.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

02.04.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 01.04.2024, визнати неправомірною бездіяльність слідчого та керівника, що призвело до нанесення йому матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування скарги зазначив, що 01.04.2024 він подав до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області заяву про вчинення кримінального правопорушення прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 за ознаками ст. 364 КК України.

Заявник зауважує, що станом на день звернення зі скаргою до слідчого судді відомості про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою від 01.04.2024 не були внесені до реєстру, досудове розслідування не проводиться, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України, вважає, що уповноважені особи Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області допустили неправомірну бездіяльність.

В судовому засіданні 18.04.2024 заявник скаргу підтримав з підстав, викладених в ній, зачитавши її зміст в повному обсязі. Вважає, що прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні в апеляційній інстанції шляхом зловживання службовим становищем з умисним введенням суду в оману повідомив про недостовірні відомості, а відтак в таких діях вбачаються ознаки вчинення злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

В судовому засіданні під час розгляду скарги по суті слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_3 про приєднання до матеріалів провадження копії посвідчення судді для підтвердження її повноважень та про приєднання до матеріалів справи заяв ОСОБА_3 про наявіність в діях слідчого судді корупційних правопорушень, оскільки подання таких клопотань не передбачено нормами КПК України, є зловживанням процесуальними правами і може бути розцінено як тиск на слідчого судді під час розгляду поданої скарги.

Представник Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

02.04.2024 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій зазначає, що посадовими особами Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області не дотримані вимоги ст.214 КПК України щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його повідомленням від 01.04.2024 про вчинення кримінального правопорушення прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 Таку бездіяльність заявник вважає неправомірною, такою, що не відповідає положенням ст. 214 КПК України, а тому просить зобов`язати уповноважених осіб внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати досудове розслідування.

До скарги заявник долучив заяву від 01.04.2024 про вчинення прокурором кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, в якій зазначено, "зловживання ОСОБА_5 службовими повноваженнями з протиправним використанням повноважень, правомочностей і можливостей, похідних від прав, обов`язків, гарантій, а також пільг та інших благ які безпосередньо пов`язані зі здісненням функцій представника влади з умисним введенням в оману суду шляхом зловживання службовим становищем" (а.с. 5).

Також до скарги заявник долучив копію талона-повідомлення єдиного обліку № 13035 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу події, згідно якого від ОСОБА_3 такого змісту: "01.04.2024 о 11-59 надійшла заява до РУ про те, що 01.04.2024 о 11-57 за адресою АДРЕСА_1 , Про вчинення кримінального злочину особою прокурором ОСОБА_4 за ознаками ст. 364 КК України" (а.с. 5 на звороті).

Згідно зі статтею 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ч.1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, дізнавача, прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки), порядок якої визначений ст. 214 КПК України.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 р., за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 від 17.06.2020 р, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту". Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) наголосив: "...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...".

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

В поданій заяві від 01.04.2024 ОСОБА_3 посилався на те, що в діях прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 вбачаються ознаки вчинення злочину, який передбачений ст. 364 КК України.

Згідно з нормами Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 364 передбачена зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Дослідивши зміст скарги ОСОБА_3 , зміст заяви про вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею встановлено, що вказані документи не містять обгрунтованих відомостей, які б свідчили про вчинення прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 будь-якого злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідальність за скоєння якого передбачена статтями з Особливої частини КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в повідомленні ОСОБА_3 відсутні, а носять лише абстрактний характер. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зі змісту заяви від 01.04.2024 слідчим суддею не встановлено, що доводи заявника вказають на наявність ознак в діях прокурора будь-якого правопорушення.

В судовому засіданні на запитання слідчої судді заявник не навів будь-які об`єктивні відомості, які б могли свідчити про вчинення прокурором будь-якого правопорушення, яке підпадає під регулювання норм КК України.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 01.04.2024 можна припустити, що прокурор ОСОБА_4 і ОСОБА_3 були учасниками судового провадження, і заявник не погоджується з процесуальними діями прокурора в ході судового засідання, проте жодних об`єктивних даних, що такі дії містять ознаки злочину подана заява не містить. Зміст заяви є абстрактим, не конкретизованим, без наведення фактичних обставин.

Отже, ні в скарзі, ні в судовому засіданні заявник не навів доводів, які б вказували, що він звернувся до органу досудового розслідування з повідомленням, яке б містило ознаки вчинення конкретного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене вище, під час розгляду скарги слідчий суддя, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_3 , положення вимог законодавства, якими врегульовано порядок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв та повідомлень про злочини, дійшов висновку, що звернення ОСОБА_3 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочину, оскільки в ньому відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінального правопорушення прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , а відтак відсутні будь-які підстави, які б свідчили про можливість вважати подану заяву заявою про злочин, що виключає можливість здійснення досудового розслідування за такою заявою.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що дана скарга ОСОБА_3 подана на бездіяльність уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області передчасно, навіть до спливу 24 годин, які відведені КПК України для внесення відомостей за заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, зі змісту талону-повідомлення вбачається, що з заявою про вчинення криимінального правопорушення ОСОБА_3 звернувся об 11 год 57 хв.

Відповідно до змісту Протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 02.04.2024 авторозподіл даної справи здійснений уповноваженим працівником канцелярії Богунського районного суду м. Житомира 02.04.2024 об 11год 16 хв.

За правилами ч. 2 ст. 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що в момент звернення зі скаргою не закінчився строк, передбачений ст. 214 КПК України - 24 години, для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак права ОСОБА_3 на момент звернення зі скаргою не були порушені, бездіяльність не була допущена.

Беручи до уваги сукупність встановлених слідчим суддею обставин, слідчий суддя вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в провадженні слідчої судді Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 перебувала справа за скаргою ОСОБА_3 , згідно якої останній вже оскаржував бездіяльність уповноважених осіб Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, яка полягала у невнесенні відомостей про вчинення прокурором ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, справа № №295/768/24, в задоволенні скарги було відмовлено, процесуальне рішення набуло законної сили.

Наведене, на переконання слідчого судді, вказує на його свідомі дії, направлені на систематичні звернення з подібними за змістом скаргами.

Крім того, слідчий суддя констатує, що згідно відомостей Автоматизованої системи діловодства суду до Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_3 , як заявником, впродовж 2023-2024 р.р. подано близько 45 скарг, предметом яких є саме оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, на дії працівників правовохоронних органів, такі дії заявника на переконання слідчого судді вказують на його недобросовісну поведінку та зловживання процесуальними правами, що призводить до розпорошення державних ресурсів - слідчих органів, прокуратури і суду, нераціонального витрачання процесуального часу, яке необхідне для вирішення інших справ, які перебувають в провадженні, тобто перешкоджає здійсненню правосуддя та суперечить завданням судочинства.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 22.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1