ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6244/21 Номер провадження 11-кп/814/800/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та

його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № 0000466 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 22 травня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати із 22 травня 2023 року.

До набрання вироком законної сили обрано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Стягнуто із ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 40159 (сорок тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн 08 коп.

Вирішено питання речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, , а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечної психотропної речовини, а також незаконному придбанні та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу в якій просить вирок районного суду змінити, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та на підстави ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Позиція учасників провадження.

Обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду.

Мотиви апеляційного суду.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.307 КК України учасниками провадження в апеляційному порядку не оспорюються, а тому відповідно до ст.404 КПК України в зазначеній частині оскаржуваний вирок не переглядається.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував обставини й ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не судимий, не працює, на спеціальних обліках у медичних закладах не перебуває, характеризується посередньо, прийняв до уваги наявність обставин, що пом`якшує покарання - щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обставин, які його обтяжують.

За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення йому мінімального покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям визначеного санкцією ч.2 ст.307 КК України.

Доводи апелянта про неналежне врахування судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема тяжкого матеріального стану, та збігу особистих та життєвих обставин, до уваги взяті бути не можуть оскільки обвинувачений молодого віку, фізично здоровий, однак ніде не працює, не має законного джерела доходу, а навпаки, обрав незаконний шлях збагачення.

Посилання в апеляції на належну посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме що обвинувачений щиросердно розкаявся та був ініціатором того, щоб показати працівникам поліції усі місця закладок наркотичних засобів, як на підставу застосування більш м`якого покарання , є безпідставними, адже дані обставини враховані судом при призначенні покарання, як пом`якшуючі покарання обставини.

Суд першої інстанції не вбачив декільком обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, і колегія суддів не знайшла таких обставин, а тому доводи захисника про наявність таких обставин є неспроможними.

Не можливість застосування стосовно обвинуваченого положень ст. 69 КК України автоматично не надає можливості застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, так як обвинувчаченому призначено мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі строком більше чим 5 років..

Враховуючи наведене колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які вплинули чи могли вплинути на прийняття судом першої інстанції законного та обґрунтованого судового рішення, колегія суддів не встановила, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 22 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4