Провадження № 1-кп/344/522/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 04.11.2022 року вироком Івано-Франківського міського суду за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.;

- 15.06.2023 року вироком Івано-Франківського міського суду за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 29.03.2024 року вироком Івано-Франківського міського суду за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 69, ч.1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 (два) місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 04.09.2023, приблизно о 18 год 30 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на виставкових стелажах товарно-матеріальні цінності. В цей час, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, реалізовуючи який, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій. Передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, в період дії на території України воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 року, затвердженим Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023 року), вважаючи, що за його діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном не спостерігає, викрав з торгово-виставкових стелажів бездротові навушники білого кольору марки "Wireless" модель TWS4 артикул 64661 вартістю згідно висновку експерта №СЕ-19/109-23/11459 ТВ 406,00 грн., які заховав собі у сумку.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 направився до виходу із приміщення, оминувши касову зону, продовжуючи приховувати від працівників магазину викрадений товар, вийшов із приміщення магазину, проте був помічений та в подальшому зупинений працівником охорони магазину.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ТОВ "Вигідна покупка" майнову шкоду на загальну суму 406,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, та ствердив все вищенаведене, відповідно до викладеного. Усвідомлює, що своїми діями вчинив злочини, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого ОСОБА_5 . При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше судимий, в тому числі за корисливий злочин, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, його вік, матеріальний стан, стан здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, його вік, матеріальний стан, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого майна.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, конкетику даного правопорушення, особу винного, а саме те, що він повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, вартість викраденого майна, що становить 406,00 грн., яке добровільно видав на законну вимогу працівників поліції, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Беручи до уваги позицію Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 28 березня 2023 року у справі №722/594/22, про тлумачення ознаки «в умовах воєнного стану або надзвичайного стану» з врахування того, що обвинуваченим ОСОБА_5 не були використані умови воєнного стану для вчинення даного злочину та принципу індивідуалізації покарання, визначеного ч. 2 ст. 61 Конституції України. Виходячи з позиції, зазначеній у рішенні КСУ від 2 листопада 2004 року, суд вважає, що принцип індивідуалізації і пропорційності покарання вимагає також не ставити осіб, які вчинили злочини різної тяжкості в однакове становище. Особи, які використали фактичні обставини воєнного чи надзвичайного стану, і особи, які вчинили злочини за звичайних обставин, знаходяться у суттєво різному становищі. Недискримінаційне застосування до них однакових покарань не тільки не переслідує мету, заявлену законодавцем, але й не забезпечує розумну пропорційність ужитих заходів і поставленої мети, навіть якщо б така мета була заявлена. Позицію прокурора, який просив призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, беручи до уваги вимоги ст. 50 КК України, в якій зазначається, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення нових злочинів.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області від 29.03.2024 року, яким його було засуджено за ч.4 ст.185 КК України, на підставі ст. 69, ч.1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 (два) місяці.

На підставі наведеного, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України. Виходячи з вимог ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком, менш суворого за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.03.2024 року остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання - частково відбуте покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 29.03.2024 року.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з часу затримання - 28.02.2024 року.

Речові докази:

- три відео-файла під назвою: А04_2830, А05_2830 , D02_2829 , які знаходяться на оптичному носієві (диску), які постановою слідчого від 08.09.2023 року визнано речовими доказами - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- чорну кепку із надписом "Adidas", яку постановою слідчого від 07.09.2023 року визнано речовим доказом та передано в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_5 ;

- бездротові навушники білого кольору марки "Wireless" модель TWS4 артикул 64661 , які постановою слідчого від 07.09.2023 року визнано речовим доказом та передано в камеру зберігання речових доказів Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути представнику потерпілого ТОВ "Вигідна покупка".

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 717 (сімсот сімнадцять) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1