Справа № 626/1659/24
Провадження № 1-кс/626/715/2024
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 квітня 2024 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження №0000488 від 25.04.2024р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Долина Івано-Франківської області, українцю, громадянину України, не працюючому, маючому середню-спеціальну освіту, неодруженому, інваліду 2-ї групи, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України, не судимий,

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 21:00 год. 24.04.2024 по 11:10 25.04.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в одній із кімнат за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклого конфлікту, діючи з прямим умислом на протиправне заподіянні смерті іншої людини, наніс ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений спосіб тілесні ушкодження в обличчя, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на підлогу та отримав тілесні ушкодження обличчя та голови. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, способом небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у невстановлений спосіб наніс тілесні ушкодження грудної клітини потерпілому, що спричинило наслідки у вигляді смерті останнього.

Відповідно до свідоцтва про смерть №12-17/90-КРт/34 від 25 квітня 2024 року, смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок гострої крововтрати, гемопневмоторекса, множинних переломів ребер, закритої травми грудної клітини.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в умисному вбивстві, ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

25.04.2024 на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, винність якого, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

1)Фактичними даними, що відображені в протоколі огляду трупа від 25.04.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями грудної клітини та вилучено: синій рушник зі слідами РБК, фрагмент килима зі слідами РБК, змив з підлоги РБК, 3 чашки, фрагмент оббивки дивану зі слідами РБК;

2)Показами ОСОБА_8 , що відображені в протоколі допиту свідка, який пояснив, що з 22.04.2024 року ОСОБА_4 впустив жити до себе ОСОБА_7 , який раніше проживав у свідка та був переселенцем з Луганської області. 25.04.2024 року у ранковий час доби, додому до свідка прийшов ОСОБА_4 , який у процесі розпивання алкогольних напоїв повідомив, що у нього вдома на килимі біля ванної, лежить труп ОСОБА_9 . Після цього, свідок ОСОБА_8 пішов до квартири ОСОБА_4 та на килимі біля ванної лежить ОСОБА_10 , тіло було холодне та без ознак життя.

3)Показами ОСОБА_11 , що відображені в протоколі допиту свідка, яка пояснила, що поряд з нею по сусідству проживає ОСОБА_4 , який систематично зловживає алкогольними напоями. Також до нього додому приходять різні чоловіки які також зловживають алкогольними напоями.

4)Показами ОСОБА_12 , що відображені в протоколі допиту свідка, яка пояснила, що поряд з нею по сусідству проживає ОСОБА_4 , який веде аморальний спосіб життя, до нього в гості постійно приходять різні люди з якими він вживає алкогольні напої. 24.04.2024 року приблизно між 21:00-22:00 год. свідок почула шум у квартирі ОСОБА_4 , їй було добре чути, що в квартирі перебувають двоє чоловіків сусід та незнайомий їй чоловік, вони голосно розмовляли.

5)Фактичними даними, що відображені в копії свідоцтва про смерть №12-17/90-КРт/24 від 25.04.2024 року, смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок гострої крововтрати, гемопневмоторекса, множинних переломів ребер, закритої травми грудної клітини

6)Показами ОСОБА_13 , що відображені в протоколі допиту свідка, який пояснив, що 24.04.2024 року близько 17:00 год. свідок виходив до магазину та бачив мало знайомого йому чоловіка в червоній куртці, який вийшов також з його будинку, явних тілесних ушкоджень на ньому не було. Цей чоловік зловживав алкогольними напоями на протязі трьох днів з мешканцем нашого будинку з кв. 13 гр. ОСОБА_4 .

25 квітня 2024 року, о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину.

Враховуючи вищевикладене у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

2.Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, встановити контакт із свідками у кримінальному провадженні та шляхом погроз або вмовляння вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду;

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ст.177 КПК України). Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше притягався за вчинення злісного хуліганства та за вчинення злочину, а саме нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вагомість приведених ризиків на даний час існує, а зважаючи на введення воєнного стану в Україні їх фактор настання значно збільшується, та жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: можливості перебуваючи на волі переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків чи потерпілих; продовження вчинення інших злочинів.

Враховуючи тяжкість покарання за особливо тяжкий злочин, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у інкримінованому злочині, обставини та суспільну небезпечність вчиненого діяння, в яких підозрюється ОСОБА_4 відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність місця роботи, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе також гарантувати його належну процесуальну поведінку.

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), тобто ввести в оману орган досудового розслідування для затримки проведення досудового розслідування. При здійсненні аналізу особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 , не має стійких соціальних зав`язків, з показів сусідів веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, тому не має постійного джерела доходу, що підтверджується його маргінальною поведінкою.

Запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку та забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його адвоката, які просили обрати останньому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.115 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

2.Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, встановити контакт із свідками у кримінальному провадженні та шляхом погроз або вмовляння вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду;

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ст.177 КПК України). Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше притягався за вчинення злісного хуліганства та за вчинення злочину, а саме нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я, що вказує на наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

4.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), тобто ввести в оману орган досудового розслідування для затримки проведення досудового розслідування.

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не працює, міцних соціальних зв`язків не має, веде аморальний спосіб життя, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 рокі, в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків, або вчинити інший злочин.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України, тобто з 15:30год. 25.04.2024 року.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, то слідчий суддя приходить до висновку, не визначати розмір застави в даному випадку.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження №0000488 від 25.04.2024р. задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 15год. 30хв. 25 квітня 2024 року до 15год. 30хв. 23 червня 2024 року, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1