справа №176/852/24
провадження №1-кп/176/118/24
В И Р О К

Іменем України

17 травня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості від 04 квітня 2024 року, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянин України, не одруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, із неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не маючого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року за №0000110,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Неодноразово безперервно продовжений, зокрема,Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2024 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено з 16 листопада 2023 на 90 діб, останній раз - Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено з 14.02.2024 на 90 діб.

При цьому, 23 лютого 2024 року у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 23 лютого 2024, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи з дозволу власниці ОСОБА_7 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , виявив на меблевій шафі, що знаходиться в кімнаті вказаної квартири, супутникову антену т/м «Variant», б/у, білого кольору, яку визначив як предмет свого злочинного посягання.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його злочинними діями ні хто не спостерігає, і не контролює їх, таємно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, дістав зверху меблевої шафи, що знаходиться в кімнаті квартири, супутникову антену т/м «Variant», б/у, білого кольору, належну ОСОБА_7 вартістю 433 гривні 33 копійки, яку попередньо визначив предметом свого злочинного посягання.

Усвідомлюючи, що зазначена супутникова антена т/м «Variant», б/у, білого кольору йому не належать, виніс її з квартири, заволодівши викраденим майном, після чого розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 975 від 14.03.2024 в сумі 433 гривні 33 копійки.

Крім того, 25 лютого 2024 у ОСОБА_4 , виник повторний умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 25 лютого 2024, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи з дозволу власниці ОСОБА_7 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , виявив в приміщені кухні вмонтовану металеву посудомийну раковину, б/у, яку визначив як предмет свого злочинного посягання.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 , умисно, повторно, впевнившись, що за його злочинними діями ні хто не спостерігає, і не контролює їх, таємно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, застосовуючи силу рук демонтував металеву посудомийну раковину,б/у що знаходиться в кімнаті кухні квартири, належну ОСОБА_7 вартістю 383 гривні 33 копійки.

Усвідомлюючи, що зазначена металева посудомийна раковина б/у йому не належать, виніс її з квартири, заволодівши викраденим майном, після чого розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 975 від 14.03.2024 в сумі 383 гривні 33 копійки.

Крім цього, ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 27 лютого 2024 року у ОСОБА_4 виник повторний умисел на вчинення крадіжки будь-якого чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, 27 лютого 2024, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи з дозволу власниці ОСОБА_7 в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , виявив в на підлозі в приміщенні кімнати швейну машинку торгівельної марки «FamilyML 244D», б/у, яку визначив як предмет свого злочинного посягання.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його злочинними діями ні хто не спостерігає, і не контролює їх, таємно, повторно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про дію в Україні воєнного стану, узяв до рук швейну машинку торгівельної марки «FamilyML 244D», б/у що знаходилася на підлозі в кімнаті квартири, належну ОСОБА_7 вартістю 8875 гривні 00 копійок.

Усвідомлюючи, що зазначена швейна машинка торгівельної марки «FamilyML 244D»,б/у білого кольору, йому не належать, виніс її з квартири, заволодівши викраденим майном, після чого розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 975 від 14.03.2024 в сумі 8875 гривні 00 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

25 березня 2024 року, під час досудового розслідування, між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в повному обсязі пред`явленого обвинувачення в суді.

Згідно угоди, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно вимог ст. 75 КК України, сторонами узгоджено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком термін якого буде визначено судом, та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В зазначеній угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, що укладена між прокурором та обвинуваченим, в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладенні даної угоди отримана згода потерпілої ОСОБА_7 , дотримані вимоги і правила КПК та КК України, у зв`язку із чим просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру та вид покарання. Зауважив на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що ставляться йому за провину, просив затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2024 року та призначити узгоджену міру покарання.

Також обвинувачений, надавши згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказав що може його виконати. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Наголошував на тому, що як визнав свою вину, так і підписав угоду, а наразі наполягає на її затверджені, добровільно в присутності захисника. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, як і не висловлював обіцянок не передбачених угодою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підзахисним, та призначити останньому покарання узгоджене в даній угоді. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості від 25 березня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладено добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок, за його особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду не з`явилась, при цьому суду надано заяву останньої про надання особистої згоди на укладання угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно класифікації статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови наданої угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений, захисник погоджуються на призначення узгодженого виду та міри покарання. Крім того, проти такого покарання не заперечує потерпіла.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , який не має судимості, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання, і відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що покарання узгоджене сторонами угоди визначено відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України.

За таких обставин, підстав для відмови у затвердженні досягнутої угоди судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 25 березня 2024 року укладену між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника, і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням на іспитовий строк два роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд керується ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2024 року за №0000110, укладену 25 березня 2024 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме с упутникову антену т/м «Variant», б/у, білого кольору, швейну машинку торгівельної марки «FamilyML 244D»,б/у білого кольору, металеву посудомийну раковину б/у, які зберігаються в камері речових доказів ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №1605) - повернути власнику ОСОБА_7 .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8