Справа № 344/2956/24
Провадження № 1-кс/344/1418/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000346 від 08.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилається на те, що 07.02.2024 до Івано-Франківськ РУП ГУНП в Івано-Франкській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 20:00 год 06.02.2024 року по 10:00 год 07.02.2024 року, невідома особа в період дії на території України воєнного стану, перебуваючи в під`їзді №1 будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрала велосипед марки "Colnago", чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому.

14.02.2024 року в приміщенні службового кабінету №6 Івано-Франківського РУП ГУНП по вул. Бельведерська, 32, м. Івано-Франківськ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно надав працівникам поліції свою куртку зеленого кольору із надписом «Protest», яку вилучено.

14 лютого 2024 року, куртку зеленого кольору із надписом «Protest», слідчим Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , визнано речовим доказом.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Метою накладення арешту на вказані речі є збереження речових доказів. Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином.

Слідча попередньо подала заяву, відповідно до якої просила клопотання про арешт слухати без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Речі, на які слідчий просить накласти арешт та які 14.02.2024 року ОСОБА_5 , добровільно надав працівникам поліції, постановою від 14.02.2024 визнано речовим доказом та передано на зберігання.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Слідча обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведене, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на зазначене майно із забороною на відчуження, розпорядження та користування, оскільки вказаний захід забезпечення є доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт майно, яке було вилучено в ході огляду місця події 14.02.2024 року в приміщенні службового кабінету №6 Івано-Франківського РУП ГУНІ по вул. Бельведерська, 32, м. Івано-Франківськ, а саме: куртку зеленого кольору із написом «Protest», до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1