УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/2132/24

Провадження № 1-кп/638/1235/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002761 від 24 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті186 КК України,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002761 від 24 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002761 від 24.04.2013 року за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення вчинено 23 квітня 2013 року. Під час проведення досудового розслідування не встановлено жодної особи причетної до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, жодній особі не повідомлено про підозру. Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього правопорушення складає десять років. Отже, враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинено 23 квітня 2013 року, десятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився. У зв`язку із вищевикладеним, прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, доходить такого висновку.

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0002761 від 24 квітня 2013 року, до Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 23 квітня 2013 року надійшла заява ОСОБА_4 про те, що 23 квітня 2013 року невстановлені особи, знаходячись в автомобілі марки Хонда Цивік, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 на вул. 23 Серпня в м.Харкові, спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_4 та заволоділи грошима в сумі 200 гривень, 600 доларів США, та документами на автомобіль. Матеріальні збитки 5000 гривень. Попередня кваліфікація - частина друга статті 186 КК України.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що 23 квітня 2013 року близько 21:30 години, ОСОБА_4 на автомобілі Honda Civic, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , приїхав до супермаркету «Клас», який розташований на вулиці Клочківській у м. Харкові. Близько 21:40 год. вийшовши із супермаркету, сів в автомобіль, виїхав на вул. Клочковську і почав рухатися у напрямку Олексіївки. На перехресті по вул. Клочковській та спуску Пасіонарії, на зупинці громадського транспорту побачив «голосуючу» дівчину з хлопцем, зупинився, підійшов хлопець і сказав: «Доброго вечора, ви не могли б довезти нас до вул. 23 Серпня?», на що потерпілий відповів - "візництвом взагалі не займаюся, але їду в той бік і довезу", і раптом з`явилися ще два хлопці, один з яких сів на переднє сидіння, а другий сів на заднє сидіння посередині, ліворуч від нього сіла дівчина, а ззаду сидіння водія сів хлопець, який був з дівчиною спочатку. Приблизно через одну хвилиину хлопець, який сидів посередині на задньому сидінні почав говорити, що він розбив голову об стелю автомобіля, через те, що автомобіль потрапив у яму, хлопець висловлювався нецензурноно, кричав: «Як ти водиш машину?», сказав, що в нього кров на голові. Доїхавши вулицею Клочківською до перехрестя з вул. 23 серпня, потерпілий хотів зупинитися, щоб пасажири вийшли, у зв`язку з тим, що домовлялися, що ОСОБА_4 їх довезе до вул. 23 серпня, у цей час, хлопець, який сидів на передньому пасажирському сидінні, схопив рукою кермо автомобіля і сказав проїжджай перехрестя та метрів через 100 повертай на ліво, потерпілий відмовився і зупинився біля кафе «Ніка» на вул. Клочковській, сказав, щоб пасажири виходили, і везти їх далі не буду. Дівчина почала кричати, що у хлопця розбита голова і він погано почувається, його потрібно довезти до будинку, на що потерпілий відповів відмовою. Після чого від хлопець який сидів на передньому пасажирському сидінні вдарив потерпілого кулаком в область шиї праворуч, хлопець, що сидів позаду, схопив ОСОБА_4 за шию правою рукою, а лівою рукою став наносити удари кулаком по ребрах і нирках, а хлопець, що сидів поруч, почав бити по голові кулаками. В цей час дівчина почала кричати «Дай гроші на зеленку, у хлопця розбита голова». Потерпілий поліз рукою в праву задню кишеню джинс, намацав там дві купюри, дістав з кишені, дві купюри по сто гривень, віддав ззаду хлопцеві, який сидів за шию. Після цього цей же хлопець сам заліз до ОСОБА_4 в кишеню і дістав із кишені 500 доларів. В автомобілі на передній панелі на поличці лежало портмане в якому знаходилися документи на автомобіль, посвідчення водія, дві купюри по два долари. Ззаду сидячі пасажири вийшли з автомобіля, а хлопець який сидів на передньому сидінні, завдав потерпілому ще удару по голові і теж вийшов з автомобіля.

З наданих суду матеріалах кримінального провадження вбачається, що у ньому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та не вручено відповідно до вимог статті 278 КПК України повідомлення про підозру.

Відповідно до пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з частиною четвертою статті 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина перша статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Також суд виходить з положень частини першої статті 9 КПК України, згідно яких під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися засад законності.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Глава 20 КПК України містить положення про слідчі (розшукові) дії, які слідчий зобов`язаний вчинити у конкретному кримінальному провадженні, з метою отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів, зокрема шляхом допиту потерпілого та свідків.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Між тим, відповідно до статтей 283, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29 січня 2015 року, пункт 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

У пункту 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Суд, не зважаючи на закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вважає, що органом досудового розслідування не вжито всіх дії, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

З матеріалів кримінального провадження № 0002761 від 24.04.2013 вбачається, що органом досудового розслідування не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку, що у даному кримінальному провадженні жодна особа крім потерпілої не була допитана, відсутні інші слідчі (розшукові) дії, направлені на повне, всебічне та неупереджене встановлення обставин кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Слідчий є основним виконавцем роботи з досудового розслідування кримінальних правопорушень і несе відповідальність за законність та своєчасність проведення слідчих (розшукових) і негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, і прийняття законних і обґрунтованих поточних і підсумкових процесуальних рішень.

Також слід зазначити, що нагляд за законністю порушення та закриття справи здійснює прокурор. Завдання нагляду прокурора за додержанням законів при проведенні досудового розслідування, відповідно до статті 29 Закону України "Про прокуратуру", полягає у сприянні: 1) розкриттю злочинів, захисту особи, її прав, свобод, власності, прав підприємств, установ, організацій від злочинних посягань; 2) виконання вимог закону про невідворотність відповідальності за вчинений злочин; 3) запобіганню незаконному притягненню особи до кримінальної відповідальності; 4) охороні прав і законних інтересів громадян, які перебувають під слідством; 5) здійсненню заходів щодо запобігання злочинам, усунення причин та умов, що сприяють їх вчиненню.

Здійснюючи нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування, прокурор має виконувати завдання кримінального провадження, передбачені статтею 2 КПК України, зокрема, в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Виконанню цих завдань прокурора і має сприяти здійснення ним наданих йому процесуальних повноважень, передбачених частиною другою статті 36 КПК України.

З огляду на це, суд вважає, що досудове розслідування кримінального провадження № 0002761 від 24.04.2013 не може відповідати вимозі ефективності.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення частини першої статті 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами статтями 9, 25 КПК України.

Отже, органом досудового розслідування не дотримано приписи статті 2 КПК України у частині повного розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

При цьому, суд зауважує, що правова норма, передбачена пунктом 3-1 частини першої статті 284 КПК України, не надає автоматично прокурору право на звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не звільняє прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених статтями 9, 25 КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Враховуючи дані, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002761 від 24 квітня 2013 року суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, а тому є передчасним твердження, про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0002761 від 24 квітня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, шляхом його закриття судом на підставі пункту 3-1 частини першої статті 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів кримінального провадження останні слідчі (розшукові) дії проводилися у період з 2013-2015 року, в подальшому - 04 вересня 2020 року начальником СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 надано доручення про проведення досудового розслідування. У подальшому - 28 листопада 2023 року заступником начальника управління - начальником слідчого відділу ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 надано доручення про проведення досудового розслідування. 28 листопада 2023 року слідчим слідчого відділу ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 керівнику Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 складено повідомлдення про початок досудового розслідування та першим заступником керівника прокуратури складено повідомлення про визначення групи прокурорів у кримінальному провадження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Однак з вересня 2020 року до цього часу жодних відомостей про проведені дії та вжиті заходи на їх виконання матеріали кримінального провадження не містять.

Водночас, 01 лютого 2024 року прокурор звертається до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження.

Отже, у період з 2015 року до дня звернення прокурора до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження в лютому 2024 року жодних активних (розшукових, слідчих) дій по встановленню обставин кримінального провадження взагалі не вчинялось. Проведені ж у період 2015 року дії під час досудового розслідування носили разовий та формальний характер. Відтак, враховуючи таку тривалу пасивність досудового розслідування, органами досудового розслідування не дотримано вимог всебічності, повноти і об?єктивності при дослідженні обставини кримінального провадження

А тому твердження прокурора у клопотанні про проведення органом досудового розслідування повного обсягу слідчих дій, є хибним, оскільки як вбачається з вищевикладеного даних про вжиття слідчим під час досудового розслідування всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002761 від 24 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, слід повернути прокурору.

Керуючись пунктом 3-1 частини першої статті 284, пунктом два частини третьої ст. 314, статтями 369, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002761 від 24 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України.

Кримінальне провадження № № 0002761 від 24 квітня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційної скарги поновлено, вважається, що ухвала набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1