Справа № 484/1575/24
Провадження № 1-КП/484/224/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Доманівка Миколаївської області, громадянина України, розлученого, батька однієї малолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, освіта вища, зареєстрованого і мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця за мобілізацією на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», учасника бойових дій, СЗВЧ, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2022 ОСОБА_6 призваний по мобілізації на військову службу у Збройних Силах України та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2024 № 126 солдата ОСОБА_6 прийнято на військову службу та призначено на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та визначено таким, що справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відтак, з 17.06.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів № 340 від 08.05.1993 року, якою затверджено положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі МВС.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» затверджено форму, реквізити та спосіб виготовлення посвідчення водія.

Таким чином, посвідчення водія є офіційним документом, оскільки може бути використане як документ - докази у правозастосовчій діяльності, що складається та видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади, та складене з дотриманням визначених законом форм та містить передбачені законом реквізити.

Однак ОСОБА_6 порушив наведені вимоги закону за наступних обставин. 06.03.2024 року близько 23.00 години під час чергування на проїжджій частині біля будинку АДРЕСА_2 працівниками відділення реагування патрульної поліції Первомайського районного відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області було зупинено транспортний засіб Фольцваген Пассат з реєстраційним номером НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і пред`явлено законну вимогу про надання для огляду посвідчення водія та документу про реєстрацію транспортного засобу.

Діючи в особистих інтересах, умисно, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, а також розраховуючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, ОСОБА_6 в цей же час пред`явив та надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія на своє ім`я серії ВСТ, номер НОМЕР_6 , видане 20.09.2017 ТСЦ № 0542, на право керування транспортними засобами категорії А, В, С, яке він незаконно придбав через невстановлену особу і яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлене не у відповідності до вимог, що пред`являються до даного виду документа, а також інформація про яке відсутня в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», тобто ОСОБА_6 використав завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи не заперечував та пояснив, що дійсно у 2017 році придбав посвідчення водія, яким користувався, знаючи, що воно підроблене і усвідомлюючи, що він не здавав іспиту для отримання водія і наявне у нього посвідчення видане не державним органом. Коли його зупинили працівники поліції, на їх вимогу він пред`явив таке посвідчення і був викритий. У вчиненому розкаявся.

Ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи не оспорював, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України. Крім того, інкриміноване обвинувачення підтверджується дослідженими судом письмовими доказами: рапортом працівника поліції, яким підтверджується факт зупинки ОСОБА_6 працівниками поліції 06.03.2024 року о 23.00 годині, під час якої при перевірці документів і було виявлене підроблене посвідчення водія, а також оригіналом такого підробленого посвідчення, який добровільно видав ОСОБА_6 працівникам поліції; висновком судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/115-24/4440-ДД від 14.03.2024 року, якою встановлено факт підробки документа; жовідкою ТСЦ про те, що ОСОБА_6 посвідчення водія у встановленому законом порядку не отримував.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого проступку в межах пред`явленого обвинувачення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є проступком, а також данні про особу винного, який повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо; є учасником бойових дій, раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання своєї вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, статус учасника бойових дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченого, його вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання йому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою він обвинувачується - у виді обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Суд вважає недоцільним призначення покарання у виді штрафу, оскільки ОСОБА_6 перебуває у складі ЗСУ, однак в даний час самовільно залишив військову частину і знятий з усіх видів забезпечення, тобто не має доходу. Покарання у виді пробаційного нагляду, на думку суду, не сприятиме виправленню ОСОБА_6 , воно не відповідає особі обвинуваченого та завданням, які він в даний час має виконувати як військовослужбовець за мобілізацією. Суд вважає, що іспитовий строк в даному випадку буде достатнім стримуючим фактором для того, щоб ОСОБА_6 не вчиняв нових злочинів, мав можливість продовжити проходження військової служби і перебувати під контролем командира військової частини.

На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ в наданій справі - підроблене посвідчення водія, яке зберігається у справі, слід знищити, попередньо скасувавши арешт, накладений на нього слідчим суддею.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого на рахунок держави слід стягнути судові витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/115-24/4440-ДД від 14.03.2024 року.

Обвинуваченому раніше запобіжний захід не обирався і суд вважає недоцільним обирати його до набрання вироком законної сили, оскільки досі він сумлінно виконував процесуальні обов`язки і не засуджується до реального відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні проступку, передбаченого ст. 358 ч.4 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_7 від 07.03.2024 року у справі № 484/1298/24 провадження 1-кс/484/235/24 на посвідчення водія серії НОМЕР_7 , видане 20.09.2017 року ТСЦ № 0542 на ім`я ОСОБА_6 , і знищити зазначений речовий доказ, який зберігається в матеріалах наданого кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/115-24/4440-ДД від 14.03.2024 року в сумі 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 48 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: