Справа № 127/9180/23
Провадження № 1-кп/127/283/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2023 за № 0000246, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, громадянина України, раніше судимого: 02.08.2001 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 229-6, ч. 1 ст. 222 КК України, з урахуванням положень ст. 42 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 30.06.2004 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 194 КК України, з урахуванням положень ст. 42 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; 21.03.2006 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; 17.03.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 22.06.2010 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці; 06.05.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. ст. 70, 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено, 16.02.2023 приблизно о 13 год. 35 хв., перебуваючи на кафедрі терапевтичної стоматології Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у гардеробному приміщенні вказаного закладу куртку, яка висіла на вішаку для верхнього одягу, в кармані якої був гаманець. Після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно, з корисливим мотивом, таємно, шляхом вільного доступу, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, підійшов до вішака верхнього одягу на якому висіла куртка, з якої шляхом вільного доступу викрав гаманець чорного кольору з відтиском "Aodstabo", вартість якого, згідно висновку експерта від 03.03.2023 № 1200/23-21 становить 537 грн. 30 коп., у якому знаходилися грошові кошти в сумі 1 700 грн. 00 коп.

Після чого з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в загальному розмірі 2 237 грн. 30 коп.

Тобто ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що 16.02.2023 приблизно о 13 год. 35 хв., перебуваючи на кафедрі терапевтичної стоматології Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у гардеробному приміщенні вказаного закладу куртку, яка висіла на вішаку для верхнього одягу, в кармані якої був гаманець. Після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Підійшовши до вішака, шляхом вільного доступу викрав гаманець чорного кольору, у якому знаходилися грошові кошти в сумі 1 700 грн. 00 коп. та документи потерпілого. Згодом викрадені речі добровільно видав працівникам поліції. Вчинив вищезазначене, оскільки пребував у важких життєвих обставинах, хворів, потребував коштів на лікування. Зробив для себе належні висновки, розуміє наслідки своїх дій, свою вину визнає та щиро кається. Під час досудового розслідування сприяв слідству, на виклики до суду з`являвся, умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту дотримувався. У вчиненому щиро кається та дуже жалкує про вчинене, завіряє суд, що зрозумів свої помилки і подібне більше не повториться, просить вибачення за вчинене. Просить суд врахувати, що він хворіє на важку хворобу, потребує постійного лікування, у випадку позбавлення волі не зможе отримувати належне лікування. Діагностований у нього Са (рак) правого піднебінного мигдалика з метастазами в лімфовузли шиї справа IV ст. підпадає під п. IV.1 "Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання". Просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі, надати можливість продовжити лікування та надати шанс на виправлення.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.

З досліджених судом доказів, зокрема з документів, які надані стороною обвинувачення, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення зареєстровані 16.02.2023 за № 0000246, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 16.02.2023 року та фототаблиці до нього, огляд проводився за адресою: АДРЕСА_2 в гардеробному приміщенні кафедри терапевтичної стоматології Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, де розташований вішак для верхнього одягу.

З протоколу огляду предметів від 21.02.2023, які були вилученні 16.02.2023 в обвинуваченого, та фототаблиці до нього, вбачається, що об`єктом огляду були гаманець чорного кольору із написом " ОСОБА_10 ", в якому наявні 2 перепустки ВНМУ на ім`я ОСОБА_9 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_9 , 3 дозволи на відпрацювання на ім`я ОСОБА_9 , читацький квиток на ім`я ОСОБА_9 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , три банківських картки «Альфабанк», «А-Банк» та «Пумб Банк».

Згідно висновку експерта від 03.03.2023 № 1200/23-21 вартість гаманця чорного кольору з відтиском "Aodstabo" становить 537 грн. 30 коп.

З протоколу огляду предметів від 21.02.2023, які були вилученні 16.02.2023 в обвинуваченого, та фототаблиці до нього, вбачається, що об`єктом огляду були грошові кошти у сумі 1 585 грн. 00 коп., номіналом: одна купюра 1000 грн., дві купюри по 200 грн., одна купюра 100 грн., одна купюра 50 грн., одна купюра 20 грн., одна купюра 10 грн., одна купюра 5 грн.

З протоколу огляду документа (відеозапису) від 06.03.2023 року вбачається, що об`єктом огляду був цифровий носій інформації DVD-R диск з відеозаписом, який вилучено з камери відеоспостереження, що здійснює фіксацію за адресою: АДРЕСА_3 . При перегляді відеозапису вбачається, що 16.02.2023 о 13:37:17 год. на відеозаписі з`являється чоловік, який біжить по пішохідній доріжці вздовж тротуару з дальньої сторони дороги, даний чоловік біжить вниз зображення до лівого ближнього кута, руки тримає в кишені, а потім дістає. Чоловік одягнутий у куртку чорного кольору, джинсові штани синього кольору, шапку чорного кольору із білою емблемою, взутий у кросівки темного кольору із білою підошвою.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.02.2023 року з відеозаписом до нього вбачається, що під час обшуку ОСОБА_5 виявлено такі речі: гаманець чорного кольору із написом " ОСОБА_10 ", в якому наявні 2 перепустки ВНМУ на ім`я ОСОБА_9 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_9 , 3 дозволи на відпрацювання на ім`я ОСОБА_9 , читацький квиток на ім`я ОСОБА_9 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , три банківських картки «Альфабанк», «А-Банк» та «Пумб Банк», мобільний телефон марки «Asus ZenFone» у корпусі чорно-золотого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою, грошові кошти в сумі 1 585 гривень, які було вилучено.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 20.02.2023 та відеозапису до нього вбачається, що слідчий експеримент проводився за участю обвинуваченого в приміщенні кафедри терапевтичної стоматології Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова по АДРЕСА_2 , в гардеробному приміщенні, де розташований вішак для верхнього одягу. Обвинувачений розказав та показав обставини вчинення крадіжки.

Крім того, з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2023 та довідки до нього, вбачається, що свідок ОСОБА_11 впізнала на фотознімку № 1 обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка 16.02.2023 приблизно о 13 год. 25 хв. перебувала біля входу до приміщенні кафедри терапевтичної стоматології Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова, який помітно нервував та поспішав.

Під час судового провадження суд, у відповідності з вимогами ст. 349 КПК України, дослідив докази у тому обсязі, як про це просили учасники судового провадження. Зокрема, допитав обвинуваченого, дослідив інші надані докази.

Клопотань про дослідження будь-яких інших доказів на підтвердження чи спростування висунутого ОСОБА_5 обвинувачення учасники судового провадження не заявляли.

Дослідивши і проаналізувавши надані суду докази - кожен окремо, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, повністю доведена наданими та дослідженими судом доказами.

Суд визнає дані докази належними та допустимими, сумнівів у їх достовірності немає.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50,65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, є пенсіонером, інвалідом 2 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такими, що його пом`якшують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті, а саме, визнання вини обвинуваченим та стан здоров`я обвинуваченого.

Обставин, які, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також зазначає, що потерпілий в своїй письмовій заяві вказав, що жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 84 Кримінального кодексу України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Як вбачається з висновку експертів №95-К від 14.03.2024: 1) згідно наданих медичних документів, у ОСОБА_5 було зафіксовано діагноз: Са (рак) правого піднебінного мигдалика з метастазами в лімфовузли шиї справа IV ст. ІІ кл. гр. Т2N2M0, що підтверджується даними патолого-гістологічного дослідження препаратів пухлини та лімфатичних вузлів шиї справа від 26.02.2021 та від 02.03.2021 (плоскоклітиний рак G2) та потребувало оперативного втручання (23.02.2021 - відкрита біопсія лімфовузлів шиї справа, 24.02.2021 - біопсія пухлини правого піднебінного мигдалика) і проведення 2-х етапів таргетної (молекулярно-прицельної) терапії та 3-х етапів поліхіміотерапії. Крім того, у ОСОБА_5 були діагностовані: радіоепітелііт слизової, ерозивна гастродуоденопатія, езофагіт тип А, недостатність кардіального сфінктера І ст., хронічний вірусний гепатит С, хронічний простатит, розповсюджений остеохондроз хребта з больовим корінцевим, м?язово-тонічним синдромом, ангіопатія сітківки. Згідно Акту огляду №1432 від 12.09.2023 медико-соціальною експертною комісією Вінницької МСЕК №1, ОСОБА_5 встановлена ІІ група інвалідності по загальному захворюванню, строком з 05.09.2023 по 01.10.2024. Дата чергового перегляду - вересень 2024. 2) Діагностований Са (рак) правого піднебінного мигдалика з метастазами в лімфовузли шиї справа IV ст. ІІ кл. гр. Т2N2M0, з урахуванням його характеру та перебігу станом з 22.02.2021 по 31.08.2023 підпадає під п. IV.1 "Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання" (Наказ від 15.08.2014 №1348/5/572, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за №990/25767).

Суд зазначає, що згідно ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання не має на меті завдати фізичних страждань.

Згідно положень ч. 2 ст. 84 Кримінального кодексу України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Тобто, умовою звільнення від покарання є те, що особа захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, саме після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений захворів на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, до вчинення кримінального правопорушення.

Що стосується позиції сторони захисту про звільнення обвинуваченого від покарання, суд враховує зазначені вище положення законодавства, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання обвинуваченого, а саме те, що діагностований Са (рак) правого піднебінного мигдалика з метастазами в лімфовузли шиї справа IV ст. ІІ кл. гр. Т2N2M0, з урахуванням його характеру та перебігу станом з 22.02.2021 по 31.08.2023 підпадає під п. IV.1 "Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, є пенсіонером, інвалідом 2 групи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться. Крім того, суд враховує позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що тяжка хвороба обвинуваченого, а саме, діагностований Са (рак) правого піднебінного мигдалика з метастазами в лімфовузли шиї справа IV ст. ІІ кл. гр. Т2N2M0, яка підпадає під п. IV.1 "Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", перешкоджатиме відбуванню обвинуваченим в умовах установ виконання покарань такого виду покарання як позбавлення волі, загрожуватиме його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків, однак не перешкоджатиме відбуттю покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Згідно із статтею 75 Кримінального кодексу України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання. Під час судового провадження встановлено, що обвинувачений раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, є пенсіонером, інвалідом 2 групи, діагностований у нього Са (рак) правого піднебінного мигдалика з метастазами в лімфовузли шиї справа IV ст. підпадає під п. IV.1 "Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання", на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, у вчиненому щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться. Крім того, суд враховує позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого.

Зазначені обставини, на думку суду, є такими, що свідчать про усвідомлення обвинуваченим вчиненого ним злочину та щире розкаяння.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України обвинуваченого слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, обов`язки.

При цьому встановлення максимального іспитового строку, на думку суду, є достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Як вбачається з протоколу затримання від 16.02.2023 ОСОБА_5 було затримано 16.02.2023.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2023 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 16.04.2023 з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2023 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів до 11.06.2023 з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2023 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів до 01.08.2023 з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2023 змінено запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого на запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово на строк 60 днів з 31.07.2023 до 28.09.2023 року, звільнено з-під варти в залі суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2023 продовжено строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби на строк 60 днів з 22.09.2023 до 21.11.2023 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2023 продовжено строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби на строк 60 днів з 21.11.2023 до 19.01.2024 року.

Згідно ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України слід зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 16.02.2023 до 30.07.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та цілодобовий домашній арешт з 31.07.2023 до 22.09.2023 включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2023 року, в частині накладення арешту на гаманець чорного кольору слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

При цьому суд зазначає, що арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2023 року в частині накладення арешту на вилучений під час обшуку обвинуваченого 16.02.2023 року мобільний телефон торгової марки «Asus ZenFone» у корпусі чорно-золотого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою, був скасований ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2023 року.

Речовий доказ - мобільний телефон торгової марки «Asus ZenFone» у корпусі чорно-золотого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2023 року був переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Питання щодо інших речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 477 грн. 96 коп.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 84, 100, 124, 174, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 16.02.2023 до 30.07.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та цілодобовий домашній арешт з 31.07.2023 до 22.09.2023 включно з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 477 (чотириста сімдесят сім) грн. 96 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2023 року, в частині накладення арешту на гаманець чорного кольору - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні - 2 перепустки ВНМУ на ім`я ОСОБА_9 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_9 , 3 дозволи на відпрацювання на ім`я ОСОБА_9 , читацький квиток на ім`я ОСОБА_9 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , три банківських картки «Альфабанк», «А-Банк» та «Пумб Банк», грошові кошти у сумі 1 585 грн. 00 коп., номіналом: одна купюра 1000 грн., дві купюри по 200 грн., одна купюра 100 грн., одна купюра 50 грн., одна купюра 20 грн., одна купюра 10 грн., одна купюра 5 грн., які, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 17.02.2023 та розписки від 01.03.2023, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 - залишити потерпілому ОСОБА_9 ;

гаманець чорного кольору із написом "Aodstabo", який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 17.02.2023 та квитанції №3953 від 09.03.2023, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Речовий доказ - мобільний телефон торгової марки «Asus ZenFone» у корпусі чорно-золотого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою, який, відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 04.10.2023, переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, що здійснює фіксацію за адресою: АДРЕСА_3 , який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 06.03.2023, зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя