Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3248/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.284 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №295/3248/24 за апеляційною скаргою представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.03.2024,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 , від імені якої діє адвокат ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження №0003355 від 01.11.2023.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити. При цьому, вважає, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги доводи скарги в частині неповноти досудового розслідування. Наводить те, що 31.10.2023 близько 20 год. 30 хв. На 1 км +300 м на автодорозі Т0614 «Глибочиця-Станішівка» Житомирського р-ну водій автомобіля «Renault Megane» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 , рухаючись зі сторони с.Глибочиця в напрямку с.Калинівка, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого, пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди. При цьому, ОСОБА_9 являється донькою загиблої ОСОБА_11 та її визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні. Наголошує, що свідками даного ДТП, які не були допитані в рамках кримінального провадження крім водія, який здійснив наїзд па пасажира є: водій мікроавтобусу ОСОБА_12 та інші пасажири мікроавтобусу, які їхали, зокрема ОСОБА_13 . В свою чергу, потерпілою ОСОБА_9 під час допиту зазначалося про наявність свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, однак слідчим не було вчинено дій щодо встановлення кола осіб та їх допиту. Вважає, що в момент наїзду водій розмовляв по телефону, а тому для повного встановлення обставин справи крім допиту свідків, необхідно зробити тимчасовий доступ до телефону водія ОСОБА_10 встановити номер абонента та час і тривалість вхідних/вихідних дзвінків абонента на дату та час ДТП. Звертає увагу, що у матеріалах кримінального провадження є запис з відеокамери по даному кримінальному провадженню, який містить момент ДТП, однак, при призначенні судової інженерно-транспортної експертизи згідно постанови слідчого від 27.11.2023 у якості вихідних даних даний відеозапис не зазначався, питання сформовані без врахування відеозапису у якості вихідних даних. Звертає увагу і на те, що у висновку інженерно-транспортної експертизи від 18.12.2023 зазначено, що «Технічна можливість запобігти наїзду шляхом застосування маневру об`їзду з моменту виникнення небезпеки для руху в даному випадку не визначалась. Встановлено що водій не гальмував». Згідно п.4 висновку інженерно-транспортної експертизи від 18.12.2023 зазначено, що в наведеній дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій ОСОБА_10 повинен керуватись вимогами п. 12.2, 12.3 та 12.6. «г» ПДР. Наголошує, що для повноти досудового розслідування необхідно допитати свідків, встановити чи розмовляв водій в момент ДТП по телефону (тимчасовий доступ) та з врахуванням отриманих фактичних даних призначити додаткову/повторну автотехнічну експертизу з врахуванням у якості вихідних даних цих обставин, відеозапису, розглянути доцільність призначення у даному випадку фотоавтотехнічної експертизи. Зазначає і те, що за наявних обставин фактично в основу висновків органу досудового розслідування лягли лише висновки інженерно-транспортної експертизи, яка між іншого є неповною, що суперечить ст.94 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України регламентовано загальні засади кримінального провадження, зокрема законність, публічність, право на доступ до правосуддя та принцип забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до принципу публічності, закріпленому у ст.7, ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і відповідно до ст.7 КПК України є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0003355 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 у своїй постанові від 30.06.2023 (матеріали кримінального провадження а.п.162-105) зазначив, що у ході досудового розслідування вищевказаного кримінального правопорушення було проведено ряд слідчих дій, а саме: здійснено огляд місця ДТП; допитано в якості свідків водія ОСОБА_10 , пасажира автомобіля «Renault Megane» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_15 ; допитано потерпілу ОСОБА_9 ; призначено та проведено ряд експертиз: інженерно-транспортну експертизу технічного стану транспортного засобу, судово-медичну експертизу (трупа), медико-криміналістичну та транспортно-трасологічну експертизу, експертизу механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_10 , і на підставі цього, слідчий дійшов висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У відповідності до оскаржуваного рішення, з даним обґрунтуванням погодився і слідчий суддя.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про те, що в даному кримінальному проваджені органом досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини цього кримінального провадження, вірно встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому скаргу адвоката ОСОБА_8 , діючої в ОСОБА_9 , на постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження №0003355 від 01.11.2023, слід залишити без задоволення, є необґрунтованим.

Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст.9, 283, 284 КПК України).

Вимоги щодо досудового розслідування кримінальних правопорушень обумовлені необхідністю суворого додержання КПК України, а не з метою надання органу досудового розслідування можливості формального закриття кримінальних проваджень та зняття з держави обов`язку розслідувати злочини.

Орган досудового розслідування впродовж строків, визначених ст.219 КПК України, зобов`язаний забезпечити ефективне досудове розслідування.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За таких умов, апеляційний суд зазначає, що кримінальне провадження може бути лише за умови проведення слідчим або прокурором всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що слідчим суддею при ухваленні рішення про залишення без змін постанови про закриття кримінального провадження не була врахована неповнота досудового розслідування та не були повно досліджені обставини по даному кримінальному провадженню.

Зокрема, не було встановлено та допитано всіх відповідних свідків ДТП, яке відбулось 31.10.2023 близько 20 год 30 хв на 1 км.+300 м. автодороги Т0614 «Глибочиця-Станішівка» Житомирського району, зокрема водія мікроавтобусу ОСОБА_12 та пасажирів цього транспортного заходу, який рухався в зустрічному напрямку згідно показань того ж ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_15 .

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, компакт диск з відеозаписом з камери відеоспостереження встановлену на фасаді кафетерію «ПІКНІК» на якому зафіксовано момент ДТП 31.10.2023 близько 20 год 30 хв на 1 км.+300 м. автодороги Т0614 «Глибочиця-Станішівка» Житомирського району, не було враховано експертом при проведенні експертизи механізму та обставин ДТП №СЕ-19/106- 23/15733 від 18.12.2023 (а.п.141-148). При цьому, як вбачається з самого висновку експерта, слідчим при постановленні постанови про призначення проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 27.11.2023 (а.п.136-138) вище зазначений відеозапис з камери відеоспостереження не надано експерту в якості вихідних даних. Як вважає суд апеляційної інстанції, вище наведене ставить під обґрунтований сумнів висновки цієї експертизи в частині її достатньої повноти дослідження усіх обставин ДТП.

Приймаючи оскаржуване рішення слідчий суддя не звернув уваги на вказані обставини, що свідчить про неналежну перевірку ним законності рішення слідчого про закриття вказаного кримінального провадження, оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.370 КПК України, а оскаржена постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд відповідно до положень ст.ст.407, 409 ч.1 п.1, 410 КПК України приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали, якою скаргу адвоката ОСОБА_8 , діючої в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , задовольнити, а постанову від 29.12.2023 про закриття кримінального провадження №0003355 від 01.11.2023 - скасувати.

Керуючись ст.422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 08.03.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на постанову про закриття кримінального провадження №0003355 від 01.11.2023 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Постанову від 29.12.2023 про закриття кримінального провадження №0003355 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :