УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001384, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001384, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга мотивована тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування y кримінальному провадженні № 0001384 від 23.08.2023 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 365-3 КК України.

Ініціатор скарги зазначає, що 12.01.2024 р. слідчими ГСУ ДБР було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою АДРЕСА_1 . В ході вказаного обшуку вилучено мобільний телефон Iphone imei НОМЕР_1 . Вилучений під час обшуку 12.01.2024 р. у ОСОБА_4 мобільний телефон підлягає негайному поверненню, оскільки має статус тимчасово вилученого під час обшуку майна, слідчий у строк, встановлений КПК України, не звернувся з клопотанням про арешт вилученого майна, а тому воно підлягає негайному поверненню власнику, незаконне утримання вилученого майна неправомірно обмежує право власності ОСОБА_4 .

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 у скарзі зазначає, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024 р. у справі № 463/36/24, надано дозвіл на обшук з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.

Однак, вилучений мобільний телефон ОСОБА_4 та інформація, яка на ньому міститься не може мати значення для досудового розслідування, оскільки: слідчі мали можливість оглянути вміст вилученого мобільного телефону під час обшуку, під час обшуку не було виявлено важливої інформації для кримінального провадження, в тому числі, в мобільному телефоні, після обшуку, важливої інформації для кримінального провадження в мобільному телефоні також встановлено не було.

За викладеного вище, адвокат просить скаргу задовольнити та зобов`язати слідчих Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, негайно повернути ОСОБА_4 майно, вилучене 12.01.2024 р. в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 у межах кримінального провадження №0001384 від 23.08.2023 р., а саме мобільний телефон марки Iphone imei НОМЕР_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначила, що на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук та під час якого у ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон, в той же час останній надав мобільний телефон та доступ до нього добровільно, вказала, що мобільний телефон є тимчасово вилученим майном та підлягає поверненню власнику, з огляду на те, що арешт на нього накладено не було, посилання в ухвалі суду про обшук на телефон, надає право лише його тимчасово вилучити, а не утримувати без арешту, просила скаргу задовольнити.

Уповноважений слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань в судове засідання не з`явився, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

В той же час, на електронну адресу суду надійшов лист з додатками за підписом старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , у якому останній зокрема зазначив, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0001384 від 23.08.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 203-2, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 365-3 КК України. Телефон вилучений 12.01.2024 за місцем проживання заступника голови правління АТ «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , не є тимчасово вилученим майном, у зв`язку із чим до зазначених документів та речей не застосовуються положення ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України. Просив долучити копії матеріалів № 0001384 кримінального провадження та врахувати наведену у листі інформацію при розгляді скарги щодо бездіяльності слідчого. При цьому, заперечував щодо задоволення скарги ОСОБА_3 оскільки остання є безпідставною та не вмотивованою. Разом із цим, враховуючи об`єктивні обставини, просив слідчого суддю розглянути скаргу ОСОБА_3 без його участі.

Слідча суддя, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи, документи, що надійшли на електронну адресу суду, вважає що скарга підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001384.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024, справа №463/36/24 надано дозвіл групі слідчих у вказаному кримінальному провадженні, прокурорам, що входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.

12.01.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час обшуку вилучено зокрема мобільний телефон Iphone 14, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , якій власнику повернуто не було.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Як вбачається із положень ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно з положеннями ст.168 КПК України під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

З матеріалів скарги вбачається, що адвокатом ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 оскаржується бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0001384, яка полягає у неповерненні ОСОБА_4 тимчасово вилученого у нього майна, а саме: мобільного телефону Iphone 14, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Відповідно до положень ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 168 КПК України врегульовано порядок тимчасового вилучення майна, відповідно тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, т имчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста. Дія абзацу п`ятого цієї частини не поширюється на випадки, якщо обіг інформації заборонено законом. Дія абзацу п`ятого цієї частини поширюється на інформацію з обмеженим доступом у частині, що не суперечить встановленому законодавством порядку обігу та захисту такої інформації.

Водночас, однією із засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, вирішуючи питання щодо обмеження права власності особи під час кримінального провадження, суду слід керуватись нормами Кримінального процесуального законодавства України, які безпосередньо регулюють питання можливого обмеження права власності.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, розпоряджатися чи користуватися ним.

Абзац другий частини п`ятої статті 171 КПК України зобов`язує сторону обвинувачення звернутися з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна протягом 48 годин після його вилучення, якщо таке майно було вилучено під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Сукупний аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні після спливу строків, визначених у ч. 5 ст. 171 КПК, може мати лише один статус - арештованого.

В той же час даних, щодо арешту мобільний телефон Iphone 14, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , якій належить ОСОБА_4 , що вилучено під час проведення обшуку 12.01.2024 слідчій судді не надано.

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ст. 170, ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так й іншими нормативно-правовими актами, зокрема статтею 41 Конституції України, якими передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Враховуючи наведене та обставини, що встановленні при розгляді даної скарги, слідча суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 303, 307, 309 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001384, повернути ОСОБА_4 , майно, вилучене 12.01.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 14, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_6