ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 березня 2024 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Цією ухвалою, клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого за 2011 рік про накладення арешту на майно ОСОБА_6 у кримінальній справі №1-117/12, - повернуто без розгляду.

Роз`яснено, що заявник має право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційних вимог.

Адвокат ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_6 , вважає, що оскаржувана постанова суду підлягає скасуванню.

Вказує, що під час досудового слідства, постановою старшого слідчого СВ СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_7 за 2011 рік, яка

ЄУНСС №1-117/12 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8

Провадження №11-кп/822/169/24 Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Категорія: ст. 539 КПК України

заходиться в справі, накладений арешт на майно ОСОБА_6 для забезпечення позову та конфіскацій за нормами КПК 1960 року, що не оспорюється.

ОСОБА_6 по даний час належить автомобіль Chrysler Voyager, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 20.10.2006, але знаходження даного арешту в базі даних сервісного центру №7341, він не спроможний здійснити відчуження цього автомобіля.

Вважає недоречним посилання суду на п.9 розділу ІІ Перехідних положень КПК України 2012 року, що арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, який діяв до набрання останнім чинності.

Дійсно, постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства в 2011 році, але справа була завершена без наслідків для ОСОБА_6 у 2019 році, тобто, більше ніж десять років після скоєння злочину та за межами давності виконання вироку.

Стверджує, що ОСОБА_6 позбавлений права звертатися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в порядку цивільного судочинства, про що зауважив суд першої інстанції, так як вважає необхідним розгляд в межах кримінальної справи, а тому постанова суду є передчасною.

Просив скасувати постанову суду першої інстанції про відмову в розгляді та направити в суд першої інстанції.

Також, адвокат ОСОБА_5 надіслав клопотання про розгляд його скарги без його та ОСОБА_6 участі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

01.03.2024 до суду надійшло клопотання, за змістом якого адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , просить скасувати постанову старшого слідчого СВ СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_7 за 2011 рік (без зазначення конкретної дати винесення) про накладення арешту на майно ОСОБА_6 у кримінальній справі №1-117/12, за нормами КПК 1960 року. Вироком Чернівецького апеляційного суду від 18.11.2019 ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна, окрім житла. Вирок не приводився до виконання в зв`язку з фактичним та повним відбуттям покарання.

За змістом клопотання, заявнику належить автомобіль Chrysler Voyager, д.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 20.10.2006, відчужити який він не має змоги через наявність арешту в базі даних сервісного центру №7341.

Частиною 1 ст. 409 КПК України 1960 року визначено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства 2011 року, тобто, до набрання чинності новим КПК України.

Разом з тим, якщо арешт майна накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року і при цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, то розгляд справи повинен відбуватися в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок узгоджуються з правовою позицією ВСУ у постановах від 24.04.2019 №2-3392/11, від 15.05.2019 у справі № 372/2904/17-ц та від 15.05.2013 №6-26цс13.

Позиція Великої Палати Верховного Суду стосовно юрисдикційної підсудності щодо зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінального провадження залишається незмінним - розглядається у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку, навіть за умови, що особа (власник) не є учасником кримінального провадження. Проте, якщо арешт на майно було накладено слідчим під час досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, а не КПК України 2012 p., то спір повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що він не позбавлений права звертатися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в порядку цивільного судочинства, а тому клопотання адвоката ОСОБА_5 повернув без розгляду.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких апеляційний суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Встановивши суть оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та вимоги апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої стороною захисту апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначені вимоги Закону судом першої інстанції були дотримані не в повному обсязі.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч.1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права, законність, недоторканість права власності, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, … і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч.1 ст. 2 КПК України).

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції належним чином не перевіряючи клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , прийшов до висновку про його повернення без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторона захисту, фактично у поданому клопотанні ставить питання, яке пов`язано з виконанням вироку, а саме скасування постанови старшого слідчого СВ СУ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_7 за 2011 рік про накладення арешту на майно ОСОБА_6 ..

Попри це, районний суд встановив, що Вироком Чернівецького апеляційного суду від 18.11.2019 ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна, окрім житла. Вирок не приводився до виконання в зв`язку з фактичним та повним відбуттям покарання.

Проте, чи виконано даний вирок в частинні конфіскації майна не зрозуміло і суд це не з`ясовував.

Відповідно положень п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, положеннями ст. 539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу, та подається до суду, який ухвалив вирок (п.4 ч.2 ст. 539 КПК України).

Разом з тим, чинним КПК не передбачено можливості повернення судом без розгляду клопотання про вирішення питань пов`язаних з виконанням вироку, а отже суд першої інстанції, повернувши клопотання сторони захисту, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений процесуальним законом, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, ухвалу суду не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, оскільки судом першої інстанції було прийняте процесуальне рішення, яке не відповідає вимогам КПК.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419, 537 - 539 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 задовільнити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06 березня 2024 року, якою клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого за 2011 рік про накладення арешту на майно ОСОБА_6 у кримінальній справі №1-117/12 повернуто без розгляду, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3