Справа № 713/1388/24
Провадження №1-кп/713/113/24
Вирок

Іменем України

27.05.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця обвинувальний акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 20.02.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.357, ст.185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , що 09.02.2024 року, у вечірній час доби, перебуваючи за місцем проживання своєї сусіди ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисну корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та похилим віком потерпілої ОСОБА_5 , діючи умисно із шафи, що знаходиться в кімнаті житлового будинку, таємно викрала офіційний документ, а саме банківську картку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на рахунку якої перебували кошти в сумі 3000 гривень, на ім`я ОСОБА_5 .

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишила та розпорядилася банківською карткою на власний розсуд.

09.02.2024 року о 17 год. 46 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на АЗС «ЄвроНафта», що розташоване в АДРЕСА_2 , переслідуючи протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій проти власності, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди, під час дії на всій території України воєнного стану, використовуючи раніше викрадену нею картку, емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на поверхні якої був вказаний пароль від неї та яка належить ОСОБА_5 , за допомогою касового терміналу, шляхом проведення трансакцій - оплата за паливо в сумі 342 гривні 93 копійки, таємно викрала грошові кошти у вказаній сумі.

Продовжуючи свої умисні дії, 09.02.2024 року о 17 год. 53 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в АДРЕСА_2 , переслідуючи протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій проти власності, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди, під час дії на всій території України воєнного стану, використовуючи раніше викрадену нею картку, емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на поверхні якої був вказаний пароль від неї та яка належить ОСОБА_5 , за допомогою банківського терміналу, шляхом проведення двох трансакцій - зняття готівки в сумі 2400 гривень та 200 гривень, викрала грошові кошти в сумі 2600 гривень, після цього місце вчинення кримінального правопорушення покинула та розпорядилася викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим своїми діями спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, 09.02.2024 року о 18 год. 21 хв. ОСОБА_4 продовжуючи свої дії на таємне викрадення майна ОСОБА_5 , знаходячись в магазині «ТАНО», що за адресою АДРЕСА_3 за допомогою викраденої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), здійснила розрахунок за придбання продуктів харчування на суму 16 гривень 40 копійок.

Внаслідок вищевказаних, умисних, корисливих продовжуваних дій ОСОБА_4 було таємно викрадено майна потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 2 959 гривень 33 копійки, чим завдала потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала, щиро розкаялася. При цьому посилалася на обставини вказані в обвинувальному акті та показала суду, що дійсно викрала у ОСОБА_5 із шафи банківську картку та зняла з неї готівку , а також купила продукти харчувавння . Зазначала , що шкоду відшкодувала . Просила суворо не карати.

Покази обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 , кримінальні правопорушення слід кваліфікувати: за ст. 185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та у викраденні офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди .

Обставиною , яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчиненні кримінального правопорушення відносно особи похилого віку .

Судом враховується те, що обвинувачена вчинила кримінальний проступок та тяжкий злочин, визнає вину щиро кається.

Із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення , його тяжкості, даних про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшує її покарання, беручи до уваги, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин та кримінальний проступок, шкода відшкодована та потерпілий претензій морального та матеріального характеру до неї не має, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судима, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає, що виправлення обвинуваченої та її перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання , з застосуванням вимог ст.70 ч.1 КК України, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів .

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі вирішити в порядку ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357, ст.185 ч.4 КК України і призначити їй покарання:

- ч.1 ст.357 КК України у виді 1( один) рік обмеження волі.

- за ст. 185 ч.4 КК України - 5 ( п`ять ) роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання до відбуття ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року, не вчинить нового злочину , відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , навчання та роботи.

Речові докази: ДВД диск із двома відеозаписами із приміщення АЗС «Євронафта» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6