У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу з дислокацією у м. Ужгород ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 14.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001067

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, у якій зазначає, що 13.10.2021 року він по пошті отримав оскаржувану постанову. З вказаною постановою він не згідний, вважає її незаконною, винесеною з грубим порушенням норм КПК України, оскільки розслідування проведено неповно та необ`єктивно. Зазначає, що його не було допитано, не визнано його потерпілим.

А тому просить суд поновити йому строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 14.09.2021, як такий, що пропущений з поважних причин, та скасувати постанову від 14.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001067.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити скаргу, з підстав наведених у такій. Додав, що кримінальне провадження № 0000264 щодо нього за ч.1ст.366 КК України знаходиться на розгляді Мукачівського міськрайонного суду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду скарги був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною першою статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

ОСОБА_3 зазначає, що постанову про закриття кримінального провадження № 0001067 він отримав поштовим відправленням 13.10.2021 року .

Вказане твердження заявника підтверджується копією поштового конверта та не спростоване слідчим.

До слідчого судді зі скаргою заявник звернувся 20.10.2021 року, а тому слідчий суддя вважає, що строк на оскарження даної постанови, згідно положень ч.1 ст. 304 КПК України, ОСОБА_3 пропущений не був.

Як встановлено в судовому засіданні, 14.09.2021 року слідчим П`ятого слідчого відділу з дислокацією у м. Ужгород ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001067 від 17.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 264, ч.1 ст. 365, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 372 КК України.

Як убачається з оскаржуваної постанови відомості до ЄРДР про вищевказане кримінальне провадження внесені за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 та прокурором у кримінальному провадженні № 0000264 від 19.09.2019 року, а саме: неправомірних дій, що полягали у притягненні завідомо невинного до кримінальної відповідальності, вчиненні службового підроблення та перевищенні службових повноважень під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Підставами для скасування постанови скаржник вказує не визнання його потерпілим та не проведення його допиту у якості потерпілого.

Відповідно до вимог ч.1-3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди . Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення . Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як убачається з оскаржуваної постанови у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001067 від 14.09.2021 року, слідчим встановлено, що слідчим ОСОБА_5 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000264 від 19.09.2019 року, за результатами якого обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 скеровано для розгляду по суті у Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

Також встановлено, що рішення слідчого про повідомлення ОСОБА_3 про підозру у кримінальному провадженні № 0000264 оскаржувалося ОСОБА_3 та за результатами розгляду скарги слідчим суддею згідно ухвали від 16.10.2020 року у справі № 308/11029/19 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Як убачається з вищезазначеної ухвали звертаючись до суду зі скаргою на рішення слідчого про повідомлення про підозру заявник зазначав, що матеріали кримінального провадження відносно нього сфабриковані, повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки викладені в повідомленні про підозру відомості суперечать фактичним подіям, та у матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували його вину, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Разом з тим, слідчим суддею констатовано, що такі твердження ОСОБА_3 не підтверджені жодними фактичними даними, на підставі яких можна було б зробити такий висновок.

Також слідчий суддя зазначив, що, як слідує з оскаржуваного повідомлення про підозру від 24.06.2020 року, в такому вказано зміст підозри та правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність.

Слідчий суддя констатував, що зібраними органами досудового розслідування доказами підтверджено наявність підозри у вчиненні особою інкримінованого їй кримінального правопорушення, а щодо доводів заявника про процесуальні порушення з боку органів досудового розслідування та невідповідність доказів обставинам справи слідчий суддя зауважив, що оцінку доказів, зібраних на стадії досудового розслідування на предмет їх належності та допустимості слідчий суддя не проводить, натомість така здійснюється відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

При винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий констатував, що на даний час триває судовий розгляд кримінального провадження № 0000264 від 19.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Питання про визнання досудового розслідування неповним та таким, що не відповідає кримінальним процесуальним нормам відноситься до повноважень слідчого судді при виконанні функції судового контролю в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого, прокурора вчинити певну процесуальну дію або прийняти певне рішення по кримінальному провадженню або вирішити питання про законність процесуальних рішень слідчого, прокурора в рамках кримінального провадження.

Поряд з цим ч. 5 ст. 40 КПК України визначає, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід також зазначити, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

Отже, прокурор та слідчий при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

З матеріалів кримінального провадження № 0001067, досліджених в судовому засіданні вбачається, що слідчим всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження, вжито всіх заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, дано належну правову оцінку обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

На підставі викладеного, враховуючи те, що постанова про закриття кримінального провадження від 14.09.2021 року винесена з дотриманням вимог КПК України на підставі всебічно, повно і неупереджено досліджених обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 392, 393, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу з дислокацією у м. Ужгород ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 14.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001067 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1