Справа № 157/294/24
Провадження №1-кс/157/202/24
УХВАЛА

15 травня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000033 від 13 лютого 2024 року,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, в якому зазначає, що ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000033 від 13 лютого 2024 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Сustom», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Заявник зазначає, що 19 березня 2024 року в установленому законом порядку він придбав зазначений автомобіль у ОСОБА_6 та зареєстрував його в сервісному центрі як власник автомобіля з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 та став повноправним власником вказаного автомобіля. Дізнання у кримінальному провадженні на цей час здійснюється сектором дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області.

Вважає, що арешт майна підлягає скасуванню з огляду на таке. При вирішенні питання про накладення арешту на майно судом застосовано такий його спосіб, який надмірно обмежує право власності ОСОБА_5 на майно, як добросовісного набувача, і арешт не є співрозмірним обмеженням права власності останнього. Так, у цивільній справі №157/967/23 потерпіла ОСОБА_7 , подаючи до суду зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя, не ставила питання про перехід в її особисту власність зазначеного автомобіля, яким користувався її колишній чоловік ОСОБА_8 , а навпаки ставила питання про відшкодування грошової компенсації за автомобіль, зробивши при цьому самостійно 26 березня 2023 року у Волинському НДЕКЦ судову експертизу ринкової вартості спірного автомобіля. Тобто в зустрічному позові ОСОБА_9 , не ставлячи питання про визнання за останньою права особистої приватної власності на автомобіль, лише претендує на грошову компенсацію. Крім того, заява потерпілої ОСОБА_9 про те, що належний їй транспортний засіб її колишній чоловік ОСОБА_8 без її згоди незаконно перереєстрував на ОСОБА_6 не відповідає фактичним обставинам, оскільки сама заявниця звернулась до суду про його визнання спільною сумісною власністю колишнього подружжя. Вказаний автомобіль було придбано ОСОБА_5 не у ОСОБА_8 , а у іншої особи, а тому ОСОБА_5 є добросовісним власником та набувачем цього майна.

Враховуючи зазначене вище, накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , є занадто обтяжливою мірою та обмежує його право власності на належний йому транспортний засіб.

Посилаючись на викладене вище, заявник просить скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18 березня 2024 року на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Сustom», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засідання клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти клопотання. Пояснила, що автомобіль марки «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , не визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, однак скасування арешту приведе до його втрати. Наразі проведення додаткових слідчих дій з вказаним автомобілем та свідоцтвом про його реєстрацію не планується.

Вислухавши пояснення представника власника майна, прокурора, вивчивши зміст клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення повністю.

Згідно з частинами 1-3 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється дізнання в кримінальному провадженні №0000033 від 13 лютого 2024 року за фактом незаконної перереєстрації на ОСОБА_6 належного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортного засобу марки «Ford» моделі «Transit Сustom», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Такі дії орган дізнання кваліфікував як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 18 березня 2024 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Сustom», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 вбачається, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вказаний вище транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу речовими доказами у кримінальному провадженні визнані не були.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні прокурор пояснила, що з транспортним засобом, на який в рамках кримінального провадження накладено арешт, жодних експертиз чи слідчих дій не планується, автомобіль речовим доказом не визнавався.

З наведено вбачається, що умови, які стали підставою для накладення арешту на вказаний вище автомобіль, власником якого є ОСОБА_5 , на цей час перестали існувати, він не відповідає критеріям речового доказу, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала.

Керуючись статтями 110, 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання власника майна ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000033 від 13.02.2024, розпочатому за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, задовольнити повністю.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 18 березня 2024 року на автомобіль марки «Ford» моделі «Transit Сustom», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Копію ухвали для виконання вручити прокурору Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1