Справа № 991/1463/24
Провадження №11-сс/991/194/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 лютого 2024 року, якою було закрито провадження за його скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою про кримінальне правопорушення від 22.02.2024,

ВСТАНОВИЛА:

1. Зміст оскаржуваного судового рішення

і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.02.2024 закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за його заявою про кримінальне правопорушення від 22.02.2024.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

14.02.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, у справі №757/5513/24-к задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора розглянути у порядку та строк, передбачені ст.220 КПК України, його клопотання від 22.01.2024 про об`єднання низки кримінальних проваджень, що розслідуються Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Харкові) ТУ ДБР розташованого у місті Полтаві, Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у місті Києві, Головним слідчим управлінням НП України, слідчим управлінням ГУ НП в Харківській області.

Листом № 09/1/2-р-24 від 20.02.2024 заступник начальника другого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення в обласних прокуратурах - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 повідомила про скерування клопотання заявника про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 22.02.2024 до іншої прокуратури, чим, на переконання заявника, проявила неповагу до слідчого судді та вчинила злочин, передбачений ч.3 ст.382 КК України.

22.02.2024 ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, яка залишилась без належного реагування, оскільки відповідні відомості до ЄРДР уповноваженою особою внесені не були, що стало підставою для оскарження бездіяльності уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України до слідчого судді.

Водночас, листом від 28.02.2024 т.в.о. керівника управління НАБУ було повідомлено заявника про те, що розгляд порушених у його заяві від 22.02.2024 питань згідно ст. ст. 214, 216 КПК не відноситься до компетенції НАБУ, а у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних детективам НАБУ.

Оскільки ОСОБА_6 зазначено про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, яке відповідно до положень ст. 33-1 КПК України та Примітки ст.45 КК України не є корупційним злочином, а отже не підсудне Вищому антикорупційного суду, як і не відноситься до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, врахувавши висновки, викладеними в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/18, слідчий суддя закрив провадження за скаргою.

2. Вимоги апеляційної скарги

і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.02.2024, ОСОБА_6 звернувся із апеляційною скаргою, у якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 22.02.2024.

Також ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, в обґрунтування чого зазначає, що оскаржувану ухвалу він отримав через «Електронний суд» 08.03.2024. Посилаючись на абз. 2 ч. 2 ст. 395 КПК, вважає, що строк ним пропущений із поважних причин.

Щодо незаконності ухвали зазначає, що ним до слідчого суді Вищого антикорупційного суду оскаржувалась бездіяльність детектива НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про злочин, а не питання підсудності справи Вищому антикорупційному суду. КПК містить імперативні норми щодо обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому ухвалу слідчого судді має бути скасовано.

3. Позиції учасників судового провадження.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули.

ОСОБА_6 , посилаючись на стан здоров`я, 11.03.2024 звернувся до суду апеляційної інстанції із письмовим клопотанням про розгляд скарги за його відсутності (а.п. 68-69).

Представник НАБУ надіслав письмові заперечення проти апеляційної скарги ОСОБА_6 , в яких зазначив про необґрунтованість апеляційної скарги через непідсудність Вищому антикорупційному суду кримінального правопорушення. що передбачене ст. 382 КК України, про яке зазначає заявник в заяві про злочин. Прохав апеляційний розгляд здійснювати за його відсутності (а.п. 72-75).

Враховуючи приписи ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження.

4. Мотиви суду.

Заслухавши доповідь головуючого, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строків на апеляційне оскарження, ОСОБА_6 посилався на отримання оскаржуваної ухвали слідчого судді від 29 лютого 2024 року в електронному кабінеті 08 березня 2024 року, що, на переконання апелянта, є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

За загальним правилом, що регламентовано п.3 ч.2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що скаржник викликався слідчим суддею у судове засідання 29 лютого 2024 року. В свою чергу ОСОБА_6 , який був обізнаний про час та дату судового засідання, звернувся до слідчого судді із заявою про розгляд скарги за його відсутності (а.п. 13-14).

Оскаржувану ухвалу постановлено 29 лютого 2024 року за відсутності скаржника, текст якої скеровано ОСОБА_6 08 березня 2024 року (а.п. 22).

Апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження було подано ОСОБА_6 через систему «Електронний суд» 09.03.2024 (а.п. 24-28).

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29.02.2024, колегія суддів враховує необізнаність скаржника із мотивами прийнятого слідчим суддею рішення через його виготовлення та отримання лише 08 березня 2024 року, а тому в даному випадку причини пропуску строку на апеляційне оскарження за його клопотанням можуть бути визнані поважними та бути підставою для поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги по суті, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Суд першої інстанції - місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до його підсудності. (п.22 ч.1 ст.3 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

В свою чергу, відповідно до примітки до статті 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 в своїй заяві від 22.02.2024, адресованій до НАБУ, повідомив про вчинення заступником начальника другого відділу управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення в обласних прокуратурах - прокурором Офісу Генерального прокуратури ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Разом з тим, як вірно зазначив слідчий суддя, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України, не відноситься до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду та виключає повноваження слідчого судді цього суду на розгляд такої скарги.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 33-1, ч.5 ст.216 КПК України скарга ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. Про що вірно зазначив і слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

При цьому слідчим суддею обґрунтовано застосовані висновки, викладені в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №569/17036/18, в частині визначення підстав для закриття провадження за скаргою.

5. Висновки суду.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п.1 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів констатує відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 лютого 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 29 лютого 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4