Справа № 351/2711/23 Номер провадження №1-кп/351/69/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина кримінальне провадження № 0000159 від 08.09.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулачин Снятинського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, утриманців не має, не є інвалідом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан в Україні запроваджено із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Так, у період воєнного стану, 15.08.2023 приблизно о 18:00 год. ОСОБА_4 , йдучи вулицею Ольги Плешкан у м. Снятин Коломийського району Івано-Франківської області, біля господарства № 50 на дорозі побачив мобільний телефон у чохлі чорного кольору, яким він вирішив таємно заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке в силу випадкових обставин було тимчасово залишене без нагляду його власником, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 з метою особистого збагачення у порушення ч. 1 ст. 337 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі та те, що особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу, а також ч. 2 ст. 337 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9C» вартістю 3 100, 00 гривень з чохлом чорного кольору вартістю 300,00 гривень та з вмонтованими у нього SIM-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 175,00 гривень та ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 175,00 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3 750, 00 гривень.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, суду пояснив, що він дійсно 15.08.2023 приблизно о 18:00 год., йдучи вулицею Ольги Плешкан у м. Снятин, біля господарства № 50 на дорозі побачив мобільний телефон у чохлі чорного кольору, який підняв та залишив собі. Коли прийшов додому, вимкнув цей телефон та поклав на шафу і більше ним не користувався. Приблизно через 2 тижні до нього приїхали працівники поліції і запитали, чи є в нього такий телефон. Він одразу сказав, що є і видав його поліції. Він погоджується з обставинами зазначеними в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що жодних претензій до обвинуваченого вона не має, завдані крадіжкою збитки їй повністю відшкодовані, просила суд суворо його не карати.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає дослідження доказів у судовому засіданні недоцільним. Обвинувачений проти такого рішення суду не заперечував.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Згідно з досудовою доповіддю органу з питань пробації про обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до обвинувального акту другою обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначено активне сприяння розкриттю злочину.

Проте, суд не визнає вказану обставину такою, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого, оскільки під час розгляду справи суду не надано доказів на підтвердження надання обвинуваченим добровільної допомоги слідству.

Суд зазначає, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Тому, беззаперечно, воно має бути активним, тобто певним чином ініціативним. Отже, визнання обвинуваченим своєї вини та надання правдивих показань ще не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі № 674/1608/17 та від 07 квітня 2021 року у справі № 263/15605/17.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Ураховуючи викладені вище обставини по справі, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням загальних засад призначення покарання, зокрема законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі.

Підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вбачає підстави для застосування статті 69-1 КК України, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутні обставини, що обтяжують покарання, а обвинувачений визнав свою вину, а тому строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку покарання, передбаченого санкцією частини 4 статті 185 КК України.

З урахуванням наведених вище обставин справи, думки потерпілої, яка жодних претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має, збитки, завдані крадіжкою, їй повністю відшкодовані, що обвинувачений злочин вчинив вперше, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду, таке покарання відповідатиме меті його призначення, буде достатньою мірою відповідальності з метою його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Оскільки під час судового розгляду кримінального провадження клопотань про скасування або зміну запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходило, суд не вбачає підстав для скасування або зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2023 на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 08.09.2023 у ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події, а саме на: мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9C», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , підлягає скасуванню.

Долю речових доказів по справі слід вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на нього такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12.09.2023 на тимчасово вилучене майно, яке вилучене 08.09.2023 у ОСОБА_4 під час проведення огляду місця події, а саме на: мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9C», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9C», IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , та упаковку від мобільного телефону марки «Xiomi Redmi 9C», які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній;

- оптичний диск формату «CD-R», на якому зафіксовано проведення огляду місця події 08.09.2023, який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000159 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя Іван ПОСОХОВ