н/п 1-кс/953/4039/24
УХВАЛА
"07" червня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
У судовому засіданні ОСОБА_5 заявлено відвід прокурора ОСОБА_3 від участі у судовому розгляді вищезазначеного клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, посилаючись на упередженість прокурора у даному кримінальному провадженні, оскільки у підозрюваного виникають сумніві щодо її доброчесності.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 заяву обвинуваченого
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти заяви підозрюваного, вважала його необґрунтованим та надуманим.
Суд заслухавши позицію сторін, дослідивши документи, приходить до наступних висновків.
Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення. За частиною 1 статті 36 КПК, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Здійснення об`єктивного розслідування прокурором є одним із основоположних міжнародних стандартів. Так, відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (пункти 12, 13). Необ`єктивність, упереджене і дискримінаційне ставлення прокурора до учасників кримінального провадження і поєднання в одній особі різних процесуальних функцій є підставою для відводу (самовідводу) прокурора.
Стаття 77 КПК України визначає перелік підстав, які виключають участь у кримінальному провадженні прокурора, зокрема, така участь неможлива у випадку, коли існують підстави, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Так, відповідно до ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить визначення критеріїв упередженості, як підстави для відводу прокурора. Втім, системний аналіз норм статті 77 КПК України дозволяє визначити її як зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. Вказана зацікавленість може носити як особистий характер, так і може бути обумовленою заздалегідь сформованими внутрішніми переконаннями службової особи щодо певних фактів і обставин. При цьому вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність прокурора при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначав, що безсторонність (неупередженість) має визначатися згідно з (1) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретної особи, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечувала сама особа достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо безсторонності особи з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).
Таким чином, суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.
Наведені у заяві про відвід мотиви самі по собі не свідчать про упереджене ставлення прокурора ОСОБА_3 до учасників кримінального провадження, зокрема, до підозрюваного, і не свідчать про його особисту зацікавленість в результатах кримінального провадження, а тому заявлений відвід задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 81, 372 КПК, суд,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя - ОСОБА_1