Єдиний унікальний № 946/8619/23
Провадження № 1-кп/946/264/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

08 березня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0001147, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

29.01.2009 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70, 71 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців, звільнений на підставі ст. ст. 75, 76 КК з випробуванням строком на два роки;

14.07.2011 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до п`яти років та шести місяців позбавлення волі, звільнений 12.03.2014 умовно-достроково на 1 р. 8 міс. 24 дні;

08.05.2018 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, зміненого ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.11.2022, за ч. 1 ст. 263, ст. 348, ст. 70 КК до позбавлення волі на строк тринадцять років, звільнений 07.11.2022 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.22.04.2023 о 19:31 год. у ОСОБА_3 , який знаходився біля відділення АТ «Ощадбанк» по вул. Михайла Грушевського, 1 в м. Ізмаїлі Одеської області (далі - м. Ізмаїл), куди він прийшов на прохання особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виник спільний кримінально протиправний умисел з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, направлений на викрадення людини - ОСОБА_6 , з метою транспортування останнього до місця, визначеного особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження.

Реалізуючи свій спільний кримінально протиправний умисел, направлений на викрадення людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою транспортування ОСОБА_6 до визначеного особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, місця, ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, проти волі ОСОБА_6 , використовуючи психологічний тиск та фізичну силу, взяли його під руки та незаконно заштовхали на заднє пасажирське сидіння салону автомобіля марки «Daewoo» модель «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , який на той час перебував у користуванні особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, тим самим позбавили права ОСОБА_6 на вільне пересування, та поїхали з місця події.

У подальшому ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження привезли та утримували ОСОБА_6 проти його волі біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , після чого цього ж дня у приблизно о 20:00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 був звільнений та відпущений.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 146 КК, а саме незаконне викрадення людини.

2.Крім того, 22.04.2023 в період часу з 19:31 год. до моменту звільнення ОСОБА_6 , а саме приблизно до 20:00 год., більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 та особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, які в цей час пересувались м. Ізмаїлі в автомобілі марки «Daewoo» моделі «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , який на той час перебував у користуванні особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, після того, як вони спільно, незаконно викрали ОСОБА_6 , з мотивів особистої неприязні до нього, через його можливі протиправні дії, пов`язані з крадіжкою майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , та відчуттям уявного відновлення справедливості, виник спільний кримінально протиправний умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з метою примушування останнього зізнатися у крадіжці майна.

Реалізуючи свій спільний кримінально протиправний умисел ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи з єдиним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою невстановленого знаряддя, спричинили ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі травматичного набряку головного мозку, вогнищевих деструкцій та множинних внутрішньо мозкових крововиливів в кортикальних відділах великої півкулі, крововиливу під м`яку мозкову оболонку головного мозку, крововиливу під тверду мозкову оболонку головного мозку, розходження вінцевого шва, крововиливу в м`яких тканинах голови, синця на верхній та нижній повіці правого ока, які викликали небезпечні для життя явища, внаслідок яких в період часу з 22:15 год. ІНФОРМАЦІЯ_2, більш точного часу не встановлено, за адресою: АДРЕСА_3 , настала смерть ОСОБА_6 .

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 121. Умисне тяжке тілесне ушкодження

1. Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя, -

...

2. Умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого, -

карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.»

«Стаття 146. Незаконне позбавлення волі або викрадення людини

1. Незаконне позбавлення волі або викрадення людини, -

караються обмеженням волі на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину в обсязі пред`явленого йому обвинуваченні не визнав, пояснивши, що 22.04.2023 він знаходився на стадіоні поруч зі школою №10, розташованою в районі вул. Рєпіна в м. Ізмаїлі, неподалік від відділення АТ «Ощадбанк». Аж раптом йому зателефонував ОСОБА_7 , який допомагав йому влаштуватися на роботу, та попросив підійти до нього. Як виявилося він був зовсім неподалік від ОСОБА_8 , тому через двори вирішив підійти до нього, оскільки думав, що це пов`язано з роботою. Наблизившись до автомобіля « Daewoo Lanos», який належав ОСОБА_7 , він побачив ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_9 . ОСОБА_6 вже сидів на асфальті. Побачивши його, ОСОБА_6 став почувати себе впевненіше, попросив його при цьому поїхати разом з ним та ОСОБА_7 до якогось діда, щоб вирішити питання стосовно крадіжки насоса. Ініціатором поїздки з самого початку був ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 із самого початку не хотів нікуди їхати. ОСОБА_3 зазначив, що не наносив жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , оскільки сам може деколи щось вкрасти, а з розмови з ОСОБА_6 він зрозумів, що останній хоче вирішити питання з тим, у кого вкрав певне майно. ОСОБА_6 дуже хотів, щоб він ( ОСОБА_3 ) був присутнім під час розмови з дідом, оскільки він його боявся. Вони пропонували ОСОБА_9 поїхати разом з ними, однак останній відмовився. ОСОБА_6 сів у машину ОСОБА_7 добровільно, жоден з них відносно ОСОБА_6 фізичну силу не застосовував, психологічного на останнього не тиснув, усе відбувалося мирно та за згодою ОСОБА_6 . Він ( ОСОБА_3 ) разом з ОСОБА_6 сів на заднє пасажирське сидіння, де сидів малолітній син цивільної дружини ОСОБА_7 , яка також перебувала в автомобілі, та сиділа на передньому пасажирському сидінні. Під`їхавши до будинку, де мешкав дід, ОСОБА_7 відкрив ОСОБА_6 двері, останній вибіг із салону автомобіля, підбіг до діда та почав перед ним вибачатися. Незважаючи на те, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте він розумів, що робить. ОСОБА_6 домовився з дідом, що відшкодує йому 10 000 грн, після чого вони потиснули один одному руки й розійшлися. Обвинувачений зазначив, що від ОСОБА_6 йшов поганий запах, у нього були мішки під очима через те, що він постійно вживав спиртні напої, під правим оком він, начебто, бачив почервоніння. Коли ОСОБА_6 пішов, він його більше не бачив. ОСОБА_7 підвіз його ( ОСОБА_3 ) до кінотеатру «Україна», де він приблизно о 20:15 год. пройшов до свого товариша на прізвище чи то « ОСОБА_10 », чи то « ОСОБА_11 », в якого вдома були їх спільні знайомі. Коли він йшов від свого товариша додому, його ніхто не бачив. Вдома на нього чекала мати та неповнолітній син, а його дружина вже довгий час перебуває за кордоном в Англії.

6.Допитаний під час судового розгляду як свідок ОСОБА_7 пояснив, що 22 квітня 2023 року він знаходився разом з ОСОБА_12 у будинку його батьків, а згодом вони поїхали до останньої додому, будинок розташований біля відділення АТ «Ощадбанк» по вул. М. Грушевського, 4 в м. Ізмаїлі. Там він зустрів ОСОБА_6 , який, як йому відомо зі слів ОСОБА_13 , обікрав ОСОБА_14 . ОСОБА_6 йшов з якимось чоловіком, якого він раніше не бачив та не знав, чоловік виглядав неохайно, його одяг був брудним, від нього тхнуло неприємним запахом. Він хотів відвести ОСОБА_6 до ОСОБА_14 , щоб ОСОБА_6 відшкодував діду завдані збитки. Він зазначив, що знав ОСОБА_14 зі свого дитинства, тому хотів допомогти йому. Спочатку ОСОБА_6 не хотів їхати з ним, але в ході розмови повідомив, що погодився поїхати, якщо ОСОБА_3 поїде разом з ними. Після цього він зателефонував ОСОБА_3 , який прийшов через декілька хвилин, всі сіли в автомобіль та поїхали до ОСОБА_14 , а саме на вул.Краснодонську. Він зазначив, що весь час нормально спілкувався з ОСОБА_6 , в ході розмови він його не бив, ОСОБА_6 просто сів навколішки, а коли ОСОБА_3 підійшов, вони вдвох допомогли ОСОБА_6 підвестися. Весь конфлікт має бути зафіксований на камерах відеоспостереження, що розташовані на магазині «Бриз». Крім того, всю сварку бачили працівники поліції охорони, які були розташовані на відстані 20 - 25 м. від них. Він писав заяву до відділу поліції з приводу бездіяльності працівників охорони, які запевняли, що не бачили сварку між чоловіками, оскільки були на відстані 100 - 150 м. та спостерігали протягом хвилини, після чого поїхали. Окрім нього, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в автомобілі перебувала його цивільна дружина та малолітня дитина восьми років, хвора на аутизм. Він весь час перебував за кермом свого автомобіля «Daewoo Lanos» сірого кольору, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 сиділи на задньому пасажирському сидіння, ОСОБА_3 - справа, ОСОБА_6 - зліва, з ними також по середині сидів хлопчик восьми років, а його дружина сиділа на передньому пасажирському сидінні. Він поїхав спочатку по вул. І. Франка, звідки повернув на вул. Рєпіна, потім повернув на вул. Шевченка, звідки вже виїхав на вул. Краснодонську. Приїхавши до ОСОБА_14 , останній почав розмовляти з ОСОБА_6 , який пообіцяв повернути певну суму грошей, ані він, ані ОСОБА_3 в розмову між чоловіками не втручалися. Після розмови ОСОБА_6 попросив його аби він підвіз його додому, однак він йому відмовив та ногою пхнув під зад, після чого ОСОБА_6 пішов додому своїм ходом, а він разом з ОСОБА_3 зайшов до гаражу ОСОБА_14 , після чого він підвіз ОСОБА_3 до кінотеатру, а сам поїхав додому до своєї дружини ОСОБА_12 , з якою провів цілий вечір, при цьому ОСОБА_6 більше того вечора він не бачив. Згодом від працівників поліції йому стало відомо, що ОСОБА_6 помер.

7.Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у незаконному викраденні ОСОБА_6 та у нанесенні останньому умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчиненого групою осіб, повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказами, оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

8.Підставою для внесення відомостей 23.04.2024 до ЄРДР за №0000511 (т. 1 а.п. 143) та початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стало повідомлення до чергової частини Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від ОСОБА_15 про те, що 23.04.2023 приблизно о 07:00 год. в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , на підлозі був виявлений труп її сина ОСОБА_6 , який зловживав спиртними напоями та вів бродячий спосіб життя (т. 3 а.п. 50).

9.У подальшому постановою прокурора від 07.09.2023 з матеріалів кримінального провадження, відмості про яке були внесені до ЄРДР за №0000511 від 23.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 146 КК, були виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що його було оголошено у розшук постановою слідчого від 07.09.2023 (т. 1 а.п. 76 - 87), про що були внесені відповідні відомості до ЄРДР 07.09.2023 за №0001147 у розглядуваному кримінальному провадженні (т. 1 а.п. 89 - 90).

10.Свідок ОСОБА_15 під час судового розгляду пояснила, що 22.04.2023 близько 21:00 - 22:00 год. її син - ОСОБА_6 прийшов запиханий додому за адресою: АДРЕСА_3 , де вона проживала разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_16 . Вона побачила у сина на обличчі синці, син сказав, що його побили якісь «нацики» біля магазину «Корона» біля вул. Шевченка, але називати їх імена він боявся, наче, його залякали. Фразу сина про «нациків» вона розцінила як таку, що його побили військові, але безпосередньо син про військових їй нічого не казав, вона самостійно додумала вислів сина. Швидку допомогу вона не викликала, оскільки не думала, що все так обернеться, син, начебто, нормально себе почував. Окрім цигарок в кишені при синові нічого не було. Він попросив, щоб вона зробила йому чай, після чого допомогла синові помитися, оскільки він сам не міг, сказав, що його били по п`ятках, але вона оглянула їх і нічого не помітила. ОСОБА_6 , випивши чай, пішов спати, а на ранок вона виявила його труп на тому місці, де він ліг спати, після чого одразу викликала працівників поліції. Вона зазначила, що син нічого не розказував з приводу того, що сталося. Час від часу син мешкав чи то у неї, чи то на АДРЕСА_4 з тіткою, але того дня чомусь прийшов до неї, а не до себе додому, можливо, через те, що до неї було ближче йти. Вона зазначила, що син часто вживав спиртні напої, але, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе адекватно, не буянив, був дуже тихим. У її сина конфліктів ні з ним не було. Між нею, її співмешканцем та сином завжди були добрі стосунки, вони ніколи не сварилися. Крім того, вона підтвердила, що на переглянутому під час судового розгляду відеозаписі, йшов саме ОСОБА_6 , оскільки впізнала його за ходою, а також одягом.

11.Враховуючи вказані показання свідка ОСОБА_15 , які суд безпосередньо отримав під час її допиту, і яка про побиття потерпілого резиновими дубинками нічого не пояснювала, то посилання обвинуваченого ОСОБА_3 в цій частині є неспроможними.

12.Надані ОСОБА_15 показання безпосередньо під час судового розгляду повністю спростовують дані, що наведені у рапорті уповноваженої службової особи Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області (т.3 а.п. 50) щодо того, що, зі слів ОСОБА_15 , постраждалого побили начебто військові. Адже, як з`ясовано безпосередньо судом у свідка ОСОБА_15 під час її допиту в суді, остання сама домислила фразу сина про «нациків» як про військових, хоча сам постраждалий їй про військових нічого не казав. Чому саме ОСОБА_15 подумала під цим словом як про військових сама вона під час дачі показань не змогла пояснити. Слід взяти до уваги те, що термін «нацики» в українському суспільстві стосується мешканців України з певними політичними поглядами, а не виключно військових, та має негативне забарвлення. А тому ОСОБА_15 неправильно розцінила його зміст, яким ОСОБА_6 описав лише своїх кривдників, до яких, звичайно, після того, що вони з ним зробили, він відносився негативно.

13.Свідок ОСОБА_16 під час судового розгляду пояснив, що у квітні 2023 року близько 21:00 год. ОСОБА_6 прийшов додому за адресою: АДРЕСА_3 , де він проживав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_15 , а саме матір`ю загиблого ОСОБА_6 . Окрім них в будинку перебувала його мати ОСОБА_17 . В ОСОБА_6 на обличчі був синець під оком. ОСОБА_15 запропонувала синові чай, після чого він пішов відпочивати, пояснивши, що погано себе почуває, а вже на ранок вони виявили його мертвим. Він помітив у хлопця гематоми на обличчі, обличчя було опухле, не таке як завжди, матері ОСОБА_6 пояснив, що його хтось побив, проте імен не назвав. Він зазначив, що ОСОБА_6 проживав по АДРЕСА_4 . Між ними завжди були хороші стосунки, сварок між ними ніколи не виникало.

14.Вказані показання свідка ОСОБА_16 , які суд також отримав безпосередньо під час судового розгляду, повністю спростовують посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що свідок ОСОБА_16 теж, начебто, чув про військових. Свідок про це в суді нічого не говорив, а повідомив, що ОСОБА_6 пояснював матері, що його хтось побив, але хто саме він не говорив.

15.Отже, з показань свідка ОСОБА_15 та ОСОБА_16 випливає, що ОСОБА_6 прийшов додому вже після того, як йому були завдані виявлені у нього смертельні тілесні ушкодження.

16.Свідок ОСОБА_18 під час судового розгляду пояснила, що 22.04.2023 приблизно о 20:00 - 20:25 год. вона йшла додому з магазину «М`ясмаркет», де вона працює, зайшовши по дорозі до магазину «Корона», розташованого по вул. Героїв Азовсталі (колишня назва Краснодонська) в м. Ізмаїлі, щоб купити продукти. Вона побачила хлопця, який сидів на лавочці, а вийшовши з магазину, побачила як цей хлопець спокійно підвівся та пішов. Хлопець весь був брудним, п`яним та опухлим, напевно, через те, що багато випив. Чи були у нього на тілі чи обличчі тілесні ушкодження, вона не звернула уваги. Поруч з магазином вона більше нікого не бачила. Згодом, до неї в магазин прийшли працівники правоохоронних органів, показали фото чоловіка й запитали чи не бачила вона його, пояснивши, що хлопця вбили.

17.Свідок ОСОБА_14 під час судового розгляду пояснив, що якось він сидів у своєму гаражі з товаришем ОСОБА_13 , який наразі вже покійний, вони трохи випивали, а згодом розійшлись. Він був знайомий з ОСОБА_19 дуже багато років, вони разом працювали, ремонтували машини. Після того як ОСОБА_20 пішов, він вже закривав гараж, як до нього у ворота почали стукати якісь невідомі особи, яких він пустив до себе. Оскільки час вже був вечеряти, він запросив цих хлопців до столу, вони мали при собі пляшку горілки, якою згодом вдарили його по голові. Прийшовши у свідомість, він побачив, що хлопців вже немає, та він помітив, що вони його обікрали. Про цей неприємний випадок він розповів своєму товаришу ОСОБА_19 , який хлопців цих знайшов, привів їх до нього, та хлопці пообіцяли, що все повернуть. Він розповів, що ОСОБА_20 товаришував з чоловіком на прізвисько « ОСОБА_21 » ( ОСОБА_7 ). Якось ОСОБА_20 зателефонував та спитав його, чи може він допомогти його приятелю полагодити авто. Згодом приїхав « ОСОБА_21 », він підремонтував йому глушник, тоді ж вони і познайомилися, раніше до цього він цього хлопця не знав. Під час розмови ОСОБА_22 спитав його, чи дійсно певні особи колись у нього викрали майно, що він підтвердив, розповівши йому про обставини та назвавши імена цих осіб. ОСОБА_22 просто мовчки слухав. Після цієї розмови через деякий час хтось постукав до нього у ворота. Відчинивши їх, він побачив ОСОБА_7 , який стояв із загиблим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з ними також була якась жінка. Він не пам`ятає чи телефонував йому ОСОБА_22 перед тим як приїхати. Він побачив, що у ОСОБА_6 на той момент вже було опухле обличчя, він перебував у нетверезому стані, був неохайним та брудним, жодних тілесних ушкоджень на хлопцеві він не побачив. Хлопець був наляканим та у пригніченому стані. Вони постояли, поспілкувалися, під час розмови ОСОБА_7 почав сварити ОСОБА_6 за те, що останній не тримає свого слова, однак ОСОБА_6 почав плакатися, говорив, що протягом тижня все вирішиться, на що ОСОБА_7 сказав останньому йти додому. Він пояснив, що хтось з них попросив попити, після чого він зайшов до будинку, а коли зайшов у гараж, ворота якого були відчинені, став в отворі воріт та побачив як ОСОБА_7 дав ОСОБА_6 потиличника. Він трохи постояв та вийшов на вулицю, принісши із собою воду, всі пройшли до гаражу, але ОСОБА_6 він більше не бачив, він бачив як останній уходив. Увесь час ОСОБА_3 стояв і спілкувався з жінкою, яка приїхала з ними. Він зазначив, що ОСОБА_6 не скаржився на те, що його начебто привезли до нього силою чи про те, що йому наносили тілесні ушкодження. Він зазначив, що показання, які він давав під час досудового розслідування, у протоколі зазначені невірно.

18.Про те, що обвинувачений ОСОБА_3 знаходився разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , непрямо свідчать також дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2023, згідно якому свідок ОСОБА_14 серед чотирьох осіб, вказав на ОСОБА_3 та на іншого невідомого чоловіка, вагаючись між ними двома, як на такого чоловіка, який 22.04.2023 о 19:30 год. вийшов із салону автомобіля «Daewoo» моделі «Lanos» зі сторони задньої правої пасажирської двері біля гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в той час як ОСОБА_7 схопив ОСОБА_6 за верхній одяг та дав йому пенделя (т. 2 а.п. 127 - 129).

19.Свідок ОСОБА_23 під час судового розгляду пояснив, що в обідній час у 20-х числах квітня 2023 року він знаходився на ринку «Дворик», розташованому біля відділення АТ «Ощадбанк» по вул. М.Грушевського (колишня - Енгельса) в м. Ізмаїлі разом зі своїми колегами, зазначивши, що працює в державній службі охорони. По розмовах він знає загиблого ОСОБА_6 , як особу, що завжди перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Того ж дня, за 10 хвилин до скандалу він бачив ОСОБА_6 без жодних тілесних ушкоджень на обличчі, він проходив з якимось чоловіком. Згодом, виїжджаючи з дворика на службовому автомобілі, він з колегами побачив автомобіль «Daewoo Lanos» сірого кольору з іржавим багажником, що стояв біля буд. №1 по вул. М.Грушевського. Поруч з автомобілем стояло троє чоловіків, що гучно між собою розмовляли. Вони зупинилися біля відділення АТ «Ощадбанк» на відстані близько 50 м від чоловіків, хвилину постояли, поспостерігали та переконавшись, що між чоловіками не буде бійки, поїхали далі нести службу.

20.Свідок ОСОБА_24 під час судового розгляду пояснив, що 22.04.2023 близько о 19:00 год. він перебував у наряді разом з ОСОБА_23 , оскільки вони працюють в Управлінні поліції охорони в Одеській області. Вони їхали на виїзд з ринку «Дворик» в м. Ізмаїлі, зліва від якого розташоване відділення АТ «Ощадбанк». Тоді ж вони побачили ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , обидва чоловіки перебували у нетверезому стані. Жодних тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_6 він не бачив. Виїжджаючи зі сторони відділення АТ «Ощадбанк», на відстані 50 - 60 м вони побачили припаркований біля дев`ятиповерхового будинку, розташованого навпроти центрального входу до відділення АТ «Ощадбанк» автомобіль «Daewoo Lanos» сірого кольору із подряпинами на задньому крилі, який він часто бачив біля гаражу, що розташований біля їх відділку. Здалека він впізнав ОСОБА_6 , який стояв поруч із зазначеним автомобілем та сварився ще із двома чоловіками. ОСОБА_6 спілкувався з чоловіком, що стояв біля водійського сидіння зазначеного автомобіля, а ОСОБА_9 , якого він бачив того ж дня разом з ОСОБА_6 , стояв позаду останнього та просто мовчав. Побачивши, що між чоловіками немає бійки, вони поїхали далі. Із загиблим ОСОБА_6 він знайомий виключно по роботі, оскільки останній постійно випивав, просив гроші на алкогольні напої.

21.Свідок ОСОБА_25 під час судового розгляду пояснила, що 22.04.2023 близько 18:00 год. вона йшла до банкомату «Аваль», розташованому по пр. Миру в м. Ізмаїлі, де зустріла свого племінника ОСОБА_6 , який сидів на лавочці з двома чоловіками, одним з яких був ОСОБА_9 , а іншого вона не знає. Вона зайшла до магазину, а ОСОБА_6 , помітивши її, зазирнув у двері та покликав її. ОСОБА_6 проживав по АДРЕСА_4 , разом з нею, деколи бував загулював, але згодом повертався. До цієї зустрічі вона не бачила його два дні. ОСОБА_6 підійшов до неї, вони поспілкувалися, після чого вона запросила його до себе додому, на що він пообіцяв зайти ввечері. Тоді ж вона забрала в ОСОБА_6 колонку, оскільки вона належала її дітям, яку він часто приходив та брав. Після розмови з ним вона пішла у своїх справах, ввечері ОСОБА_6 так і не зайшов до неї в гості, а на ранок їй подзвонили та повідомили, що останній помер. Вона зазначила, що на тілі ОСОБА_6 не було жодних тілесних ушкоджень, у нього був гарний настрій, він посміхався, танцював, можливо перебував у стані алкогольного сп`яніння, але не гірше ніж зазвичай. На чоловікові був неохайний, брудний одяг, а саме куртка, штани, він любив балахони із капюшонами. Вона розповіла, що ОСОБА_6 по життю був дуже доброю людиною, ніколи не поводив себе агресивно, але полюбляв випити, та водився з такими ж особами, які вели розгульний спосіб життя. У ОСОБА_6 ніколи не було ніяких проблем чи непорозумінь з іншими особами, бо він за характером був не конфліктним. Крім того, вона підтвердила, що на переглянутому під час судового розгляду відеозаписі, йшов саме ОСОБА_6 , оскільки впізнала його за ходою, а також одягом.

22.Свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснив, що після обіду у квітні 2023 року він сидів на лавочці на ринку «Дворик» у м. Ізмаїлі зі своїм приятелем, коли до них підійшов його товариш ОСОБА_6 , який запитав про його подальші плани, на що він повідомив, що планує вже йти додому. Жодних тілесних ушкоджень в ОСОБА_6 він не бачив, в останнього було трохи опухле обличчя, можливо через п`янку. Після чого вони пішли разом додому, дійшли до відділення АТ «Ощадбанк», розташованого біля ринку «Дворик», аж раптом він побачив автомобіль «Daewoo Lanos» сірого кольору, звідки вийшов хлопець на прізвисько « ОСОБА_21 », який підійшов до ОСОБА_6 та в грубій формі наказав ОСОБА_6 , щоб останній їхав з ним ( ОСОБА_7 ), однак ОСОБА_6 чинив опір. Із розмови він зрозумів, що у ОСОБА_7 були претензії до ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_7 схопив ОСОБА_6 за руку, однак останній чи то впав, чи то присів на навпочіпки. ОСОБА_6 до останнього не хотів сідати до салону автомобіля, у зв`язку з чим ОСОБА_7 легенько вдарив ОСОБА_6 долонею руки по голові. Згодом, ОСОБА_7 комусь зателефонував, та до них підійшов ОСОБА_3 , якого він знав візуально, після чого вони з ОСОБА_7 підвели за обидві руки ОСОБА_6 та посадили останнього на заднє пасажирське сидіння з лівого боку вищевказаного автомобіля, в якому також сиділа дівчина, чи була там дитина він не звернув уваги. ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_3 ззаду разом з ОСОБА_6 , після чого вони поїхали у напрямку школи №10 по вул. І. Франка, а він пішов додому. Потім ОСОБА_6 він більше не бачив, а через добу дізнався, що останній помер. Він зазначив, що після цього його тримали у відділку поліції до з`ясування всіх обставин справи, жодних протиправних дій відносно нього не вчиняли та згодом відпустили.

23.Обставини та обстановку події, що мала місце 22.04.2023 між обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та загиблим ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_9 також докладно описав під час проведення слідчого експерименту за його участю, згідно відповідного протоколу від 26.04.2023 та додатку у виді таблиці ілюстрацій. Так, ОСОБА_9 на місці події, знаходячись на відкритій ділянці місцевості біля відділення банку АТ «Ощадбанк» по вул. М. Грушевського в м. Ізмаїлі, відтворив обставини того дня, а саме як 22.04.2023 приблизно о 19:20 год. невідомі особи ( ОСОБА_3 та ОСОБА_7 ), застосувавши силу, викрали ОСОБА_6 , який йшов разом з ним по вул. І. Франка в м. Ізмаїлі. Так, під час цієї слідчої дії ОСОБА_9 вказав в напрямку перехрестя вулиць М. Грушевського та І. Франка, та пояснив, що пройшовши від 5 до 10 м від вказаного перехрестя, до них під`їхав автомобіль «Daewoo» моделі «Lanos» сірого кольору, який зупинився по праву від них сторону. Він вказав місце, де зупинився автомобіль та місце, в якому в цей час він стояв разом з ОСОБА_6 . Далі, він показав як зі сторони водійського місця до них вийшов ОСОБА_7 , який в агресивній формі звернувся до ОСОБА_6 та почав рух в його сторону. За допомогою статиста він продемонстрував, в якому положенні перебував ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7 , а саме прямо стоячи на ногах, тілом та головою прямо до ОСОБА_7 , та ставши з боку статиста продемонстрував, в яку область голови ОСОБА_6 було завдано удару. Після цього він продемонстрував як ОСОБА_7 намагався затягнути ОСОБА_6 до салону вищевказаного автомобіля, однак останній чинив опір. За допомогою манекена статури людини він відобразив як ОСОБА_6 сів на асфальтове покриття. Далі, він показав як ОСОБА_7 продовжив спроби затягнути ОСОБА_6 до салону автомобіля, хапаючи його за одяг. Він показав як ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_3 , який прийшов приблизно через 3 - 4 хв. Далі, свідок показав як ОСОБА_3 вийшов зі сторони подвір`я багатоповерхового будинку, розташованого прямо по вул. І. Франка, після чого він показав як ОСОБА_7 разом з ОСОБА_3 схопили ОСОБА_6 під руки, підвивши його з землі, потягнули до автомобіля, та посадили на заднє пасажирське сидіння з лівого боку, а також показав напрямок руху по вул. І. Франка, куди поїхав автомобіль (т. 1 а.п. 133 - 139).

24.Крім того, показання свідка ОСОБА_9 , надані ним як під час судового розгляду, так і під час слідчого експерименту, повністю об`єктивно підтверджуються даними відеозапису з камери відеоспостереження, яка охоплює ділянку місцевості на перехресті вул. М. Грушевського та І. Франка в м.Ізмаїлі, що виданий ОСОБА_26 (т. 1 а.п. 110), та даними протоколу його перегляду від 25.04.2023 (т. 1 а.п. 111 - 115). Так досліджений безпосередньо судом під час судового розгляду відеозапис свідчить про те, що 22.04.2023 о 19:24 год. зліва направо, вздовж будівлі відділення АТ «Ощадбанк» проходять дві особи, одягнені у темний одяг, одна з яких в руках тримає білий поліетиленовий пакет, а інша особа сутула за статурою. Виходячи із сукупності пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , особою з пакетом є свідок ОСОБА_9 , а сутулою особою є загиблий ОСОБА_6 . При цьому вбачається, що хода обох чоловіків була впевненою та рівною. О 19:24:25 год. біля вказаних двох осіб проїжджає автомобіль сірого кольору із зам`ятим переднім правим крилом, який зупинився біля них по праву сторону по вул. І. Франка в м. Ізмаїлі, після чого з лівого боку зазначеного автомобіля вийшла особа, яка із сукупності пояснень обвинуваченого та свідків ідентифікована як ОСОБА_7 , який одягнений в темний одяг з більш світлими штанами. Далі, з 19:24:34 год. по 19:31:41 год. між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбувається штовханина, однак останній чинить цьому опір. При цьому помітно як ОСОБА_6 , пручаючись діям ОСОБА_7 , сідає на асфальтне покриття вулиці. При цьому чітко вбачається як ОСОБА_7 тягнув ОСОБА_6 за руки в автомобіль. О 19:26 год. ОСОБА_6 намагався піти з місця, відповзши за межу проїжджої частини, а ОСОБА_7 не дає йому такої можливості, перешкоджаючи йому. Зрештою, ОСОБА_6 сів на бордюр. О 19:31 год. зі сторони подвір`я багатоповерхового будинку з`явився ще один чоловік, що з досліджених судом показань ідентифікований як ОСОБА_3 , який був одягнутим у темний огляд. ОСОБА_3 о 19:32 год. підійшов до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останній при цьому продовжував сидіти на бордюрі. З відео чітко вбачається як ОСОБА_7 та ОСОБА_3 нахилилися до сидячого на бордюрі ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 з правого боку, а ОСОБА_3 з лівого боку), та, схопивши його під руки, які, до речі, були опущеними, підняли ОСОБА_6 та затягли його до салону автомобіля, посадивши його з лівого заднього пасажирського місця. При цьому з відео вбачається те, що коли ОСОБА_7 та ОСОБА_3 затягнули під руки ОСОБА_6 до автомобіля, то відбулась якась метушня, і вже після цього ОСОБА_6 посадили безпосередньо в автомобіль. Після цього ОСОБА_7 сідав на місце водія, а ОСОБА_3 обійшов кузов автомобіля та сів на праве заднє пасажирське місце. При цьому з відео також вбачається, що свідок ОСОБА_9 стояв у цей момент біля багатоповерхового будинку та спостерігав за тим, що відбувалося. До того як вказаний автомобіль почав свій рух, зі сторони переднього пасажирського місця виходила особа, яка підійшла до ОСОБА_3 та через відчинені двері заднього правого пасажирського місця заглянула до салону автомобіля, після чого зачинила ці двері та сіла на переднє пасажирське місце. О 19:33 год. вказаний автомобіль разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ще однією особою поїхав з місця події у напрямок вул. І. Франка в м. Ізмаїл.

25.Про те, що саме обвинувачений ОСОБА_3 , застосувавши силу, викрав загиблого ОСОБА_6 , свідчать і дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.05.2023, згідно якому свідок ОСОБА_9 серед чотирьох осіб впізнав ОСОБА_3 , як такого, що підійшов до місця, де в той час він знаходився разом із загиблим ОСОБА_6 , а саме підійшов до ОСОБА_7 , який під`їхав на автомобілі «Daewoo» моделі «Lanos» сірого кольору, та допоміг останньому заштовхати ОСОБА_6 до салону цього автомобіля, після чого поїхали прямо по вул. І. Франка в невідомому напрямку (т. 2 а.п. 114 - 116).

26.Об`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК, є особиста воля, під якою розуміється свобода вибору людиною місця свого перебування чи свобода переміщення.

27.Суспільна небезпечність незаконного позбавлення волі або викрадення людини полягає в тому, що таке діяння посягає саме на недоторканість людини, яка охороняється і гарантується Конституцією, а якщо воно вчиняється за обтяжуючих обставин, то додатково ставить у небезпеку життя або здоров`я потерпілого.

28.Об`єктивна сторона злочину за ст. 146 КК, - незаконне позбавлення волі - полягає в протиправному перешкоджанні людини вибирати за своєю волею місце перебування. Найнебезпечнішим видом незаконного позбавлення волі є викрадення людини, тобто протиправне таємне або відкрите захоплення і утримання потерпілого викрадачем. Викрадення може супроводжуватися фізичним або психічним (погрози) насильством. Дані діяння у вигляді викрадення та незаконного позбавлення волі є закінченими з моменту фактичного обмеження свободи переміщення потерпілого та до часу звільнення потерпілого.

29.Із сукупності вищезазначених досліджених судом доказів, зокрема з показань свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 , протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , протоколу впізнання за фотознімками також за участю цього свідка, а особливо з даних відеозапису достеменно випливає, що ОСОБА_6 не бажав та не висловлював бажання їхати разом з ОСОБА_7 , який із застосування сили намагався посидити в автомобіль, а також не давав йому можливості піти з місця події. Далі, не впоравшись самостійно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 покликав на допомогу обвинуваченого ОСОБА_3 , який, прибувши на місце, відразу допоміг із застосуванням фізичної сили посадити ОСОБА_6 в автомобіль. При цьому зазначені докази повністю спростовують показання як обвинуваченого ОСОБА_3 , так і ОСОБА_7 , про те, що ОСОБА_6 добровільно сів в автомобіль. Про відсутність добровільної згоди, волі та бажання ОСОБА_6 сідати в автомобіль свідчать показання очевидця події ОСОБА_9 . При цьому судом не встановлені підстави для обмовляння останнім обвинуваченого, такі не були наведені і стороною захисту. Більше того, показання свідка об`єктивно підтверджуються й дослідженим судом відеозаписом з місця події, з якого вбачається, як ОСОБА_6 посадили в автомобіль проти його волі. На відсутність добровільної згоди у ОСОБА_6 сідати в автомобіль свідчить застосування сили відносно нього спочатку водієм автомобіля, а згодом і разом з ОСОБА_3 , характерної для затягування в автомобіль. З відео чітко вбачається, що по приходу ОСОБА_3 . ОСОБА_6 не подавав йому руку для допомоги встати, а ОСОБА_3 з іншою особою нахилилися до сидячого на бордюрі ОСОБА_6 з опущеними руками донизу, захопили його під руки та потягли в бік автомобіля, перед яким сталася метушня, характерна для опору проти того, щоб сісти в авто.

30.При цьому ОСОБА_6 був позбавлений можливості вибирати за своєю волею місце перебування починаючи з того моменту, коли до нього вийшов водій авто та намагався примусово посадити в автомобіль, на це вказують характерні руху тяганення за руку ОСОБА_6 , від чого останні сів на асфальтове покриття. При цьому вбачається, що ОСОБА_6 сів саме у зв`язку з тим, що його тягнули за руку, опираючись цьому, а не з іншої підстави. А вже коли ОСОБА_6 примусово відкрито протиправно посадили в автомобіль, то він таким чином був викрадений. У подальшому ОСОБА_6 примусово утримували в автомобілі до моменту його звільнення біля будинку свідка ОСОБА_14 . При цьому суд критично оцінює показання ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_6 мав можливість вийти з автомобіля під час руху, бо він сидів біля дверцят, адже такий маневр виявляється небезпечним для життя та здоров`я особи та є невиправданим з точки зору самозбереження. До того ж, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 разом з іншою особою примусово силою посадили ОСОБА_6 в автомобіль, то намагання останнього втекти від них були би марними, адже його би знову схопили та примусово посидили би в автомобіль, при цьому такі намагання ОСОБА_6 , безумовно, викликали би більшу агресію відносно нього. Тому, оскільки ОСОБА_6 відкрито захопили та утримували, то він був саме викрадений. Враховуючи, що в цьому брав участь у тому числі й ОСОБА_3 , то його вина у вчиненні цього злочину, на думку суду, є доведеною поза розумним сумнівом. При цьому невжиття заходів щодо припинення вчиненню злочину з боку працівників поліції охорони ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не може свідчити про невчинення обвинуваченим цього злочину, адже вказані свідки не бачили моменту самого викрадення, а лише незначний проміжок часу під час проїзду повз місця події, коли біля потерпілого перебував ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 , які в цей момент жодних активних протиправних дій не вчиняли. Неповідомлення свідком ОСОБА_9 правоохоронних органів про викрадення потерпілого також не може свідчити про невчинення цього злочину обвинуваченим, адже наявність або відсутність складу злочину жодним чином не залежить від правосвідомості свідків та від їх дій щодо припинення чи упередження вчинюваного кримінального правопорушення.

31.Досліджені судом відеозаписи з камер відеоспостереження, які охоплюють ділянки місцевості на перехресті вул. І. Франка та Рєпіна, вул. Рєпіна та Шевченка, вул. Шевченка та Героїв Азовсталі (колішня Краснодонська) в м. Ізмаїлі, та дані протоколу їх огляду від 01.05.2023 (т. 1 а.п. 155 - 159) свідчать про те, що 22.04.2023 о 19:29:09 год. у світлу пору доби транспортний засіб «Daewoo Lanos» рухався по вул. І. Франка з боку пр. Миру та на перехресті з вул. Рєпіна повернув праворуч на вул. Рєпіна. Крім того, на відеозаписі помітно, що автомобіль має пошкодження у вигляді вм`ятини в правій передній частині кузова. О 19:29:40 год. вказаний транспортний засіб, рухаючись по вул. Рєпіна, на Т-образному перехресті повернув ліворуч до вул.Шевченка. На відеозаписі також помітно, що на автомобілі є пошкодження у вигляді вм`ятини в правій передній частині кузова та сліди іржі на двері багажного відділення. Крім того, при збільшенні зображення помітно номерний знак автомобіля, а саме НОМЕР_1 . Далі, о 19:29:34 год. вказаний транспортний засіб з вул. Шевченка зі сторони Т-образного перехрестя з вул. Рєпіна повернув праворуч на вул. Героїв Азовсталі (колишня Краснодонська).

32.Також, з досліджених безпосередньо під час судового розгляду відеозаписів з камер відеоспостереження, які розміщені на фасаді будівлі магазину «Корона», розташованого за адресою: вул. Героїв Азовсталі (колишня Краснодонська), 60-а, м. Ізмаїл, що видані ОСОБА_27 (т. 1 а.п. 146), та даних протоколу його огляду від 01.05.2023 (т. 1 а.п. 147 - 150) вбачається, як 22.04.2023 о 19:30:51 год. у світлу пору доби транспортний засіб «Daewoo Lanos» із пошкодженням у вигляді вм`ятини в правій передній частині кузова рухався по вул. Героїв Азовсталі (колишня Краснодонська) з боку вул. Шевченка в напрямку буд. №103. З цього ж відеозапису вбачається як о 20:04:02 год. також ще у світлу пору доби вказаний транспортний засіб повернувся у зворотному напрямку по вул. Героїв Азовтсалі зі сторони буд. №103 в напрямку перехрестя з вул. Шевченка. Далі, з відеозапису вбачається як у період часу з 20:05 до 20:20 год. на вулиці значно стемніло та о 20:32:24 год. вже у темну порі доби з`явився ОСОБА_6 (худорлявої сутулої статури, зростом приблизно 170 - 175 см, одягнений в куртку чорного кольору, під якою знаходиться кофта з капюшоном темного кольору, штани темного кольору та кросівки темного кольору), який рухався з боку буд. №103 по вул.Героїв Азовсталі в напрямок перехрестя з вул. Філатова та з вул. Шевченка. При цьому координація ходи ОСОБА_6 порушена.

33.Крім того, з дослідженого судом відеозапису з камер відеоспостереження, які розміщені на паркані будинку №65 по вул. Героїв Азовсталі в м. Ізмаїлі, що виданий ОСОБА_28 (т. 1 а.п. 164), та даних протоколу його огляду від 02.05.2023 (т. 1 а.п. 165 - 167), вбачається, як о 20:04 год. транспортний засіб «Daewoo Lanos» проїхав по вул. Героїв Азовсталі в м. Ізмаїлі зі сторони будинку №103 в напрямку перехрестя з вул. Шевченка.

34.А з досліджених безпосередньо під час судового розгляду відеозаписів з камер відеоспостереження, які охоплюють ділянку місцевості перехрестя вул. Повстанська та Філатова в м. Ізмаїлі, що видані ОСОБА_29 (т. 1 а.п. 209), та даних протоколу його огляду від 01.05.2023 (т. 1 а.п. 214 - 217) вбачається, як 22.04.2023 о 20:37 - 20:38 год. у темну пору доби ОСОБА_6 (худорлявої сутулої статури, зростом приблизно 170 - 175 см, одягнений в куртку темного кольору, штани темного кольору та кросівки темного кольору) пройшов по вул. Філатова з боку перехрестя з вул. Героїв Азовсталі в напрямок перехрестя з вул. Гетьмана Сагайдачного. При цьому координація ходи ОСОБА_6 порушена. Хоча на цьому відеозаписі й зафіксований час проходу ОСОБА_6 по вул. Філатова о 19:37 - 19:38 год., але слід вважати вірним час саме 20:37 - 20:38 год., оскільки з інших відеозаписів за той день вбачається, що о 19:37 год. було ще світло, приблизно з 20:05 до 20:20 год. стемніло та о 20:32 год., коли ОСОБА_6 проходив повз магазин «Корона», розташованого по вул. Героїв Азовсталі, 60-а, який знаходився по ходу його руху від буд. 103 по тій же вулиці. Враховуючи, що на досліджуваному відео зафіксована темна пора доби, а також те, що ОСОБА_6 прослідував на вул. Філатова вже після того, як він пройшов магазин «Корона» по вул. Героїв Азовсталі, 60-а, то очевидним є те, що реальний час проходження ОСОБА_6 на цьому є саме 20:37 - 20:38 год., а не на годину раніше.

35.Інше деяке не співпадіння часу на декілька хвилин істотне не впливає на досліджувані обставини, та суд пов`язує їх з особливостями налаштувань окремих технічних засобів фіксації.

36.Про те, що на зазначених відеозаписах зображений саме загиблий ОСОБА_6 , свідчать й показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_25 , які впізнали його за статурою, ходою та речами, в які він був одягнений того дня.

37.А відомості про час руху автомобіля за маршрутом, що прослідковується на досліджених відеозаписах, тобто з перехрестя вул. М. Грушевського та І. Франка в м. Ізмаїлі (місце викрадення потерпілого) до місця проживання свідка ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 , збіглися з даними, отриманими під час проведення слідчого експерименту відповідно до протоколу від 19.08.2023, згідно яким протяжність вказаного маршруту склала 2 км, і витрачено часу на його подолання 6 хв. та 5 с. Також під час проведення цього ж слідчого експерименту була встановлена тривалість пішого маршруту від будинку №103 по вул. Героїв Азовсталі, де потерпілий ОСОБА_6 був звільнений, до будинку №28 по вул. Гетьмана Сагайдачного у м. Ізмаїлі, куди він у подальшому прийшов. Так, після початку пішої ходи від буд. 103 по вул. Героїв Азовсталі за 6 хв. 16 с. була подолана відстань прямо по цій вулиці до магазину «Корона» на тій же вулиці, за 7 хв. 45 с. - прямо до перехрестя вул. Героїв Азовсталі та Філатова, далі за 9 хв. 45 с. - праворуч по вул. Філатова до перехрестя з вул. Повстанська, після чого за 10 хв. 50 с. - прямо по вул. Філатова до перехрестя з вул. Гетьмана Сагайдачного, і далі за 12 хв. - праворуч до будинку №28 по вул. Гетьмана Сагайдачного (т.2 а.п. 121 - 123).

38.Отже, дані досліджених відеозаписів, на яких зафіксований маршрут слідування та час проїзду автомобіля «Daewoo Lanos», в якому перебував викрадений потерпілий ОСОБА_6 , у напрямок будинку ОСОБА_14 під №103 по вул. Героїв Азовсталі та у зворотному напрямку, у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 відпустили біля будинку ОСОБА_14 , випливає, що ОСОБА_6 був звільнений після викрадення приблизно о 20:00 год. Таким чином, незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 тривало з 19:31 год. до приблизно 20:00 год., більш точний час встановити неможливо.

39.Враховуючи, що, за даними слідчого експерименту, для подолання відстані від буд. 103 по вул.Героїв Азовсталі до магазину «Корона» на тій же вулиці необхідно витратити 6 хв. 16 с., те, що свідок ОСОБА_18 приблизно о 20:00 - 20:25 год. при заході в магазин бачила біля нього потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на лавочці, а коли вона вийшла з магазину, то побачила як потерпілий спокійно підвівся та пішов, а також те, що на камері відеоспостереження з цього ж магазину зафіксовано як потерпілий проходить повз магазин вже о 20:32 год., то усе це свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_6 дійшов від буд. 103 по вул. Героїв Азовсталі до магазину «Корона» на тій же вулиці приблизно о 20:06 - 20:07 год., сів на лавочку біля магазину, де просидів до приблизно 20:32 год., що бачила свідок ОСОБА_18 , а після цього продовжив свій рух додому в напрямок будинку №28 по вул. Гетьмана Сагайдачного через вул. Філатова вже у темну пору доби. Далі по ходу його руху приблизно через 5 хв. потерпілий був зафіксованим на відеокамеру на перехресті вул. Філатова з вул. Повстанська, що незначно відрізняється від витраченого часу на подолання цієї ж відстані під час проведення слідчого експерименту, який склав 3 хв. 29 с. З урахуванням стану потерпілого, який, як вбачається з камери відеоспостереження з магазину «Корона», о 20:32 год. мав нестійку ходу, то різниця в приблизно в 1 хв. 30 с. взагалі нівелюється. Далі, виходячи з даних слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_6 мав би прибути додому приблизно через 2 хв. 15 с. з перехресті вул.Філатова з вул. Повстанська, але, знову ж таки, враховуючи нестійку ходу потерпілого, на подолання цієї відстані потерпілий витратив більше часу, але, у всякому разі, він мав би прийти додому приблизно о 20:40 - 20:45 год.

40.Вказаний встановлений судом час (20:40 - 20:45 год.) також незначно відрізняється від часу прибуття потерпілого додому, вказаного свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які пояснили, що потерпілий прийшов додому приблизно о 21:00 год. З урахуванням зазначення свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 приблизного, а не точного часу прибуття додому потерпілого ОСОБА_6 , то різниця в 15 - 20 хв. не є незначною та не викликає у суду жодних сумнівів.

41.Отже вказані докази точно описують маршрут та час слідування потерпілого ОСОБА_6 від будинку АДРЕСА_2 до місця проживання потерпілого та свідчать про те, що потерпілий нікуди не відлучався від маршруту слідування, лише затримався на приблизно 20 - 25 хвилин, відпочиваючи на лавочці біля магазину «Корона», що з урахуванням його ходи, абсолютно не є дивним, після чого продовжив свій шлях додому. Наведене повністю виключає можливість зіткнення потерпілого з кимось іншим по дорозі додому, виникнення та розвиток конфлікту, внаслідок якого йому могли би бути заподіяні виявлені у нього тілесні ушкодження. Тим більше, що за показаннями свідка ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_6 не розповідав їй про це.

42.При огляді місця події, згідно відповідного протоколу від 23.04.2023, у спальній кімнаті, яка розташована праворуч від входу до будинку АДРЕСА_3 , на підлозі в лівому куті на матраці виявлено труп ОСОБА_6 у положенні лежачи на животі, головою до лівого нижнього кута кімнати. На трупі була одягнута кофта чорного кольору, на якій з лицьової сторони на прямокутній продовгуватій вшитій вставці зображено напис «Philipp Plein», штани чорного кольору, труси червоного кольору. Шкарпетки або взуття було відсутнє. Обличчя вперте в подушку рожевого кольору. На верхній та нижній повіці правого ока виявлений крововилив (синець) синюшне-фіолетового забарвлення. Трупні плями синюшне-фіолетового забарвлення, розвиті, рясні, розташовані переважно на передній поверхні тулуба та на голові (т. 1 а.п. 93 - 99).

43.Під час огляду трупа ОСОБА_6 в приміщенні моргу Південного міжрегіонального відділення №5 КУ «ООБСМЕ», відповідно до протоколу від 23.04.2023, були зафіксовані видимі пошкодження тіла ОСОБА_6 , а також встановлено, що труп був одягнутий у кофту чорного кольору, на якій з лицьової сторони на прямокутній продовгуватій вшитій вставці зображено напис «Philipp Plein», штани чорного кольору, труси червоного кольору. Під час цієї слідчої дії з трупу були вилучені у тому числі одяг та біологічні зразки трупа (т.1 а.п. 100 - 105).

44.Причина смерті ОСОБА_6 , а також ступінь тяжкості, характер, кількість та локалізація тілесних ушкоджень описаних у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, у п. 2 вироку були встановлені шляхом проведення судово-медичної експертизи відповідно до даних висновку № 218 від 29.05.2023 з додатками. Зокрема, дані висновку експертизи вказують на те, що смерть ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинному зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою у формі травматичного набряку головного мозку, вогнищевих деструкцій та множинних внутрішньо-мозкових крововиливів у кортикальних відділах великої півкулі, крововиливів під оболонки головного мозку, розходження вінцевого шва в м`яких тканинах голови, а також синця на верхній та нижній повіці правого ока. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 є травматичний набряк головного мозку, вогнищеві деструкції та множинні внутрішньо-мозкові крововиливи в кортикальних відділах великої півкуль.

Усі ушкодження на трупі завданні при житті та утворилися вкрай обмежений інтервал часу, що підтверджується мінімальними реактивними змінами, які пов`язані з наростаючими явищами ускладнення черепно-мозкової травми. Цей проміжок часу може відповідати орієнтовано від 1,5 до 4 годин. З урахуванням ступеня вираженості трупних явищ (враховуючи пору року, умов перебування трупа) з моменту смерті до моменту огляду на місці виявлення (08:15 год. ІНФОРМАЦІЯ_4) могло пройти приблизно від 7 до 10 годин, і тому не виключається, що смерть ОСОБА_6 могла настати ІНФОРМАЦІЯ_3.

Наявні ушкодження на тілі ОСОБА_6 не виключають можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту або удару об різну поверхню (стіл, стілець, стіна, підлога та ін.), у тому числі при падінні із наданням тілу прискорення (під час руху із прискоренням, бігу, при штовханні, спотикання та ін.), але цей механізм отримання тілесних ушкоджень дуже малоймовірний.

При судово-токсикологічній експертизі (висновок №1809/218 від 09.05.2023) крові, згортків з субдуральної та сечі від ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт у концентрації: у крові - 1,36 ‰, у згортках з субдуральної гематоми - 1,49 ‰, у сечі - 1,88 ‰, що при житті відповідає легкому алкогольному сп`янінню (т.2 а.п. 103 - 110).

45.При роз`ясненні вказаного висновку під час судового розгляду експерт ОСОБА_30 пояснив, що він безпосередньо виїжджав на місце події та у своєму висновку зазначив трупні явища, які були виявлені в ході огляду трупа. У висновку він також зазначив скільки часу пройшло з моменту смерті до моменту огляду трупа. Під час першого огляду трупу він виявив синець під оком, а під час розтину трубу було виявлено елементи черепно-мозкової травми. Ушкодження у ОСОБА_6 виникли від 1 - 1,5 до 4 годин до моменту настання смерті, а смерть настала за 7 - 10 годин до огляду трупа на місці події. Синець, який був виявлений під оком ОСОБА_6 , проявляється через деякий час, тривалість якого залежить суто від особливостей конкретного організму, і цей час міг тривати до моменту смерті. Тому відразу після нанесення удару синця могло бути й не видно. У тому випадку, якщо людина помирає, прояв синця зупиняється, тобто після настання смерті, синець не може проявитися, якщо його до цього не було видно. Він не може сказати точно, чи був лише один удар чи їх було більша кількість, експерти називають це контактуванням, але враховуючи наявність крововиливів у м`яких тканинах, удар міг бути не один. Крім того, ОСОБА_6 з отриманим ушкодженням міг деякий час пересуватися поки організм компенсував ускладнення черепно-мозкової травми, а в подальшому, коли мозок набрякає, людина вже не може говорити та пересуватися. А враховуючи, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, важко було розпізнати ознаки черепно-мозкової травми. Більше того, навіть якщо людина твереза, але в неї є наявні ознаки черепно-мозкової травми, це виглядатиме так, начебто вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мова стає млявою, людина хитається, тощо, тобто проявляє ознаки, схожі з ознаками алкогольного сп`яніння. Він зазначив, що при складанні висновку він фіксує виключно той стан людини, який є, ушкодження на тілі, одязі тощо, відповідаючи на питання, зазначені у постанові слідчого, від себе нічого не додає та не може нічого приховати.

46.Виходячи з наведених даних висновку судово-медичної експертизи № 218 від 29.05.2023 та його роз`яснень судово-медичним експертом ОСОБА_31 , то смерть потерпілого ОСОБА_6 настала в період часу з 22:15 год. ІНФОРМАЦІЯ_2, а наростаючі явища ускладнення черепно-мозкової травми, відповідно, виходячи з часу смерті, почалися в період з 18:15 год. до 20:45 год. ІНФОРМАЦІЯ_3. Це означає, що саме в цей період часу й були завдані ОСОБА_6 тілесні ушкодження, що співвідноситься з часом завдання тілесних ушкоджень, встановленому сукупністю інших досліджених доказів, що наведені вище, а саме в період з 19:31 до 20:00 год. З урахуванням цього у сукупності з іншими обставинами, зокрема, щодо того, що потерпілий був звільнений близько 20:00 год., то час вчинення злочинів, а також час смерті потерпілого слід уточнити у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

47.Під час обшуку автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_7 , розташованого на зупинці навпроти Ізмаїльського РВП за адресою: вул. Михайлівська, 27, м. Ізмаїл, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 25.04.2023 (т. 1 а.п. 119 - 120), згідно відповідного протоколу від 26.04.2023, було виявлено та вилучено, у тому числі матерчату обшивку із заднього сидіння автомобіля, чоловічі кросівки «Sоnata» та інші біологічні сліди та речі. Також у ході обшуку вилучений вищевказаний автомобіль, поміщений на штраф майданчик №11 ГУНП в Одеській області (т. 1 а.п.121 -124).

48.Про те, що загиблому ОСОБА_6 у салоні автомобіля «Daewoo» моделі «Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 були нанесені тілесні ушкодження свідчать дані висновку судово-медичної імунологічної експертизи №872 від 05.06.2023 (т. 2 а.п. 85 - 87), згідно яким кров, виявлена на матерчатій обшивці заднього сидіння, вилученої з вказаного автомобіля, належить загиблому ОСОБА_6 .

49.Більше того, за даними судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи №304 від 04.10.2023 (т.2 а.п. 212 - 217) ДНК-профіль зразка крові на марлі від трупу ОСОБА_6 , встановленого відповідно до висновку експерта №214 від 08.06.2023 (т. 2 а.п. 111 - 112), та ДНК-профіль двох слідів крові на матерчатій обшивці заднього сидіння автомобіля «Daewoo» моделі «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , встановлених відповідно до висновків експертів №872 від 05.06.2023 (т. 2 а.п. 85 - 87) та №213 від 12.07.2023 (т. 2 а.п. 207 - 209), при молекулярно-генетичному аналізі визначені ДНК-профілі (генетичні ознаки) цілком збігаються між собою, тобто два сліди крові з вирізок з вказаної матерчатої обшивки заднього сидіння автомобіля «Daewoo» моделі «Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 походять від загиблого ОСОБА_6 з ймовірністю 99,9999%.

50.При цьому суд не погоджується з доводами сторони захисту про те, що не встановлено де саме знаходилися плями з кров`ю в автомобілі, адже відповідно до даних описової частини висновку експерта №872 від 05.06.2023 (т. 2 а.п. 85 - 87) пляма крові овально-витягнутої форми, без чітких контурів, яка частково просочує та частково ущільнює матеріал, розміром 4х3,5 см, була виявлена на лицевій поверхні однієї обшивки заднього сидіння автомобіля «Daewoo» моделі «Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме на вставці темно-коричневого кольору, а також переривчаста помарка крові овально-витягнутої форми, без чітких контурів, яка частково просочує, але не ущільнює матеріал, розмірами 1,3х0,5 см, була виявлена на іншій обшивці заднього сидіння автомобіля темно-сірого кольору. Місцезнаходження плям крові та їх характеристика встановлена шляхом послідовного співставлення висновків експертів №872 від 05.06.2023 (т. 2 а.п. 85 - 87), №213 від 12.07.2023 (т. 2 а.п. 207 - 209) та №304 від 04.10.2023 (т. 2 а.п. 212 - 217).

51.Суд також звертає увагу на те, що судово-медичний експерт-імунолог ОСОБА_32 , яка склала висновок №304 від 04.10.2023 (т. 2 а.п. 212 - 217) не була допитана у судовому засіданні, у зв`язку з тим, що клопотання про її виклик сторонами кримінального провадження не заявлялось, а за клопотанням прокурора був викликаний для допиту судово-медичний експерт ОСОБА_30 , який склав висновок судово-медичної експертизи № 218 від 29.05.2023 по дослідженню трупа потерпілого. Тому посилання обвинуваченого на те, що замість жінки експерта був допитаний якийсь чоловік експерт є недоречними.

52.Також за даними висновків судово-медичних імунологічних експертиз №885 від 06.06.2023 (т. 2 а.п.81 - 84), №904 від 20.06.2023 (т. 2 а.п. 98 - 102) слина, виявлена на правій кросівці з пари кросівок «Sоnata», вилучених з автомобіля, яким користувався ОСОБА_7 , та на одязі загиблого ОСОБА_6 , а саме на чоловічих кофті та штанах, належить останньому.

53. Дані вказаних висновків експертиз про те, що на матерчатих обшивках заднього сидіння автомобіля «Daewoo» моделі «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , та на правій кросівці з пари кросівок «Sоnata», вилучених з вказаного автомобіля, яким користувався ОСОБА_7 , а також в якому перевозили викраденого за участю обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_6 , знайдена кров та слина останнього, безперечно вказують на те, що ОСОБА_6 дійсно перебував у вказаному автомобілі, а також про те, що йому були завдані тілесні ушкодження у вказаному автомобілі, адже в іншому випадку за умови простого переїзду без завдання йому тілесних ушкоджень залишення крові та слини в цьому автомобілі виключається. Утворення таких специфічних (крові та слини) біологічних слідів постраждалого в салоні автомобіля можна пояснити тільки внаслідок фізичного впливу на нього з послідуючим їх виділенням та залишенням в салоні автомобіля поза його волею, адже залишення їх спеціально особою шляхом їх умисного виділення в салоні автомобіля при звичайній взаємодії, заснованій на доброзичливих відносинах, є неможливим та не прийнято в суспільстві. Враховуючи те, що потерпілому була завдана закрита черепно-мозкова травма з множинними внутрішньо-мозковими крововиливами, а також з крововиливами в м`яких тканинах голови шляхом завдання одного або більшої кількості ударів у голову, то виявлена кров потерпілого на обшивках сидіння автомобіля виникла саме внаслідок її виділення як з будь-якого отвору голови (наприклад, носу, ротової порожнини), так і з травматичної рани, яку свідки не бачили через незначний розмір, через незначне проявлення відразу після нанесення або через її розташування у прикритій ділянці голови, наприклад, волосами чи капюшоном, яким потерпілий користувався, судячи з даних відеозаписів. Те, що у потерпілого була зовнішня кровотеча також вбачається і з описової частини висновку судово-медичної експертизи №218 від 29.05.2023 (т. 2 а.п. 103 - 106), в якій під час зовнішнього дослідження трупу було зафіксовано те, що волосяна ділянка голови та обличчя безладно та хаотично забруднені згустками крові темно-червоного кольору. Саме таке хаотичне забруднення волосяної ділянки голови та обличчя й пояснює чому свідки, у тому числі ОСОБА_14 та ОСОБА_18 говорили про те, що потерпілий ОСОБА_6 був брудним та з опухлою головою.

54.Тому зазначене у поєднанні з тим, що потерпілий ОСОБА_6 перед цим був незаконно викрадений, а також у подальшому був незаконно утримуваний в автомобілі «Daewoo Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , у тому числі за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , із застосуванням фізичної сили, з метою вчинення самосуду над ним з приводу, начебто, вчинення потерпілим крадіжки майна ОСОБА_14 , безумовно, свідчить про те, що потерпілому ОСОБА_6 були завдані виявлені у нього тілесні ушкодження, які згодом спричинили його смерть, саме його викрадачами, тобто у тому числі обвинуваченим ОСОБА_3 .

55.Враховуючи дані судово-медичної експертизи № 218 від 29.05.2023 та її роз`яснення судово-медичним експертом ОСОБА_31 про те, що синець з`являється не відразу, а поступово протягом певного періоду часу, і відразу після завдання ударів його може бути й не помітно, а також про те, що ударів могло бути більше ніж один, то це повністю пояснює те, що відразу по приїзду до свідка ОСОБА_14 останній міг й не помітити наявні синці на обличчі ОСОБА_6 . Про те, що ОСОБА_14 бачив ознаки завданих ОСОБА_6 тілесних ушкоджень свідчать його показання про те, що обличчя потерпілого було брудним та опухлим, а потерпілий був пригніченим та наляканим, тоді як за короткий проміжок часу до цього тривалістю до 30 хв., як свідок ОСОБА_9 , так і свідок ОСОБА_25 , а також свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 не бачили на обличчі потерпілого таких ознак, характерних для тілесних ушкоджень. Показання цих свідків про те, що ОСОБА_6 безпосередньо перед викраденням перебував у гарному, веселому та доброму настрої та стані достеменно свідчать про те, що виявлені у ОСОБА_6 смертельні тілесні ушкодження були завдані йому саме після його викрадення. Про це дуже чітко свідчать показання свідка ОСОБА_9 , який перебував з потерпілим безпосередньо перед викраденням останнього, і який пояснив, що ОСОБА_6 до викрадення був у гарному стані, без будь-яких тілесних ушкоджень. Цей свідок також чітко пояснив, що у ОСОБА_6 у його присутності до викрадення не було жодних конфліктів з іншими особами.

56.Враховуючи, що суд раніше (п. 41 вироку) на підставі сукупності проаналізованих доказів вже виключив можливість зіткнення потерпілого з кимось іншим по дорозі додому та виникнення і розвиток конфлікту, внаслідок якого йому могли би бути заподіяні виявлені тілесні ушкодження, то це підтверджує те, що тільки особи, які його викрали, заподіяли йому тілесні ушкодження, що стали причиною його смерті.

57.Враховуючи те, що безпосередньо перед викраденням о 19:24 год. хода потерпілого була впевненою та рівною (п. 24 вироку), а вже після його звільнення в момент його проходження повз магазину «Корона» та через перехрестя вул. Філатова та вул. Повстанської (о 20:32 та 20:37 год. відповідно) координація його ходи була вже порушеною (п. 32 вироку), а за показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про стан потерпілого у поєднанні з показаннями судово-медичного експерта про те, що при черепно-мозковій травмі людина виглядає так, начебто вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у тому числі хитається, то ці дані також вказують на те, що така його хода після його звільнення після викрадення була викликана саме завданою йому травмою, а не станом сп`яніння. До того ж, за даними висновку судово-медичної експертизи № 218 від 29.05.2023 з додатками (п. 44 вироку), концентрація етилового сприту в організмі потерпілого при житті відповідає легкому алкогольному сп`янінню, що також ставить під сумнів можливість порушення ходи.

58.Виходячи з показань свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_9 про вигляд та стан потерпілого безпосередньо перед його викраденням, а також дані досліджених відеозаписів та висновку судово-медичної експертизи про час завдання йому тілесних ушкоджень, суд повністю виключає можливість завдання потерпілому тілесних ушкоджень до його викрадення.

59.Сукупність вказаних обставин дають також підстави суду повністю виключити можливість отримання виявлених у потерпілого смертельних ушкоджень у результаті падіння з висоти власного зросту або удару об різну поверхню (стіл, стілець, стіна, підлога та ін.), у тому числі при падінні із наданням тілу прискорення (під час руху із прискоренням, бігу, при штовханні, спотиканні та ін.). За висновком судово-медичного експерта №218 від 29.05.2023 (т. 2 а.п. 103 - 106) такий механізм отримання ушкоджень дуже малоймовірний, і, до того ж, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не пояснювали про те, що потерпілий їм казав, що вдарився при падінні. Якби б потерпілий отримав травму від падіння, то він би саме про це би й повідомив своїм близьким, а не про те, що його побили. Але про падіння потерпілий взагалі не згадував.

60.Суд також повністю виключає висловлену обвинуваченим ОСОБА_3 версію можливого завдання потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень вдома після того як він прийшов, адже як за показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , так і ОСОБА_25 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , хоча потерпілий і зловживав алкогольними напоями та вів розгульний спосіб життя, але він завжди був дуже спокійним, життєрадісним, не агресивним, безневинним, ні з ким не сварився, не бився, ні до кого не чіплявся у стані сп`яніння, у нього були добрі стосунки як з родичами, так і з іншими особами. Крім того ця версія обвинуваченого ОСОБА_3 є неспроможною з огляду на наведену сукупність доказів, оцінених судом, які достеменно вказують на те, що саме викрадачами були завдані тілесні ушкодження потерпілому.

61.Посилання обвинуваченого на наявність внесених відомостей до ЄРДР за ст. 384 КК за завідомо неправдиві показання свідків обвинувачення не свідчить і не може свідчити про те, що свідки надали неправдиві показання, адже відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК тільки обвинувальним вироком суду може бути доведена винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, у тому числі і за завідомо неправдиві показання, що є кримінально караним діянням. Крім того, тільки суд уповноважений надавати оцінку показанням свідків на предмет їх достовірності при ухваленні вироку. При цьому для неприйняття до уваги певних показань мають бути наведені переконливі мотиви. Але суд не встановив підстав для цього. Судом також не встановлено жодних підстав для обмовляння усіма свідками обвинуваченого ОСОБА_3 , такі не були наведені й самим обвинуваченим. Враховуючи, що жоден із допитаних свідків (окрім ОСОБА_7 ) раніше не був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_3 , то з упевненістю слід зазначити, що підстав для обмовляння взагалі немає.

62.Натомість, враховуючи, що свідок ОСОБА_7 з обвинуваченим ОСОБА_3 перебуває у дружніх стосунках, те, що саме на прохання ОСОБА_7 обвинувачений прийшов на місце події, а також те, що сам ОСОБА_7 , можливо, причетний до вчинених злочинів, то, безумовно, усе це є підставою для надання ним неправдивих показань з метою сприяння уникненню від відповідальності обвинуваченим ОСОБА_3 . Крім того, показання ОСОБА_7 також суперечать й показанням свідка ОСОБА_14 у тій частині, що ОСОБА_7 знайомий з останнім з дитинства, адже цю обставину свідок ОСОБА_14 заперечив та повідомив, що його познайомив з ОСОБА_7 їх спільний знайомий на ім`я ОСОБА_20 , коли ОСОБА_7 була потрібна допомога у ремонті автомобіля.

63.Також й показання ОСОБА_3 суперечать показанням свідка ОСОБА_14 в тій частині, що по приїзду, потерпілий ОСОБА_6 , начебто, самостійно вискочив з автомобіля, підбіг до ОСОБА_14 та почав вибачатися. Свідок ОСОБА_14 не підтвердив цього.

64.Посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на наявність у руках потерпілого ОСОБА_6 аудіоколонки чорного кольору у той час, коли він прийшов додому спростовується показаннями свідків ОСОБА_15 , яка заперечила це, ОСОБА_25 , яка пояснила, що в той же день безпосередньо перед викраденням потерпілого вона особисто забрала у нього цю колонку, що належить її дітям, а також з дослідженими відеозаписами, з яких вбачається, що у ОСОБА_6 жодної аудіоколонки не було.

65.Неправдиві показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

66.Що стосується посилання обвинуваченого на відсутність прямих доказів його винуватості у висунутому обвинуваченні, то слід звернути увагу на таке.

67.Згідно зі ст. 85 КПК належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

68.При цьому, чинний КПК мне містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

69.Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

70.Як засвідчує судова практика (зокрема, постанова Верховного Суду від 07.12.2020 у справі №728/578/19), доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

71.Як вбачається з досліджених доказів, у цьому кримінальному провадженні є як прямі, так і непрямі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у незаконному викрадені потерпілого, зокрема, показання свідка ОСОБА_9 та дані дослідженого відеозапису, прямо вказують на це.

72.Але з досліджених доказів вбачається, що дійсно відсутні прямі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 в умисному завданні тяжких тілесних ушкоджень у складі групи осіб ОСОБА_6 , що спричинили смерть останнього. Зокрема, не вдалося допитати очевидця цього злочину - свідка ОСОБА_12 , яка перебувала в автомобілі, в якому перевозили потерпілого та в якому йому були завдані тілесні ушкодження. Хоча вона неодноразово викликалася до суду належним чином, але самостійно не з`явилася жодного разу, а з огляду на те, що вона одноосібно виховує дитину з інвалідністю (т. 3 а.п. 60 - 64), то суд в силу ч. 3 ст. 140 КПК був позбавлений можливості застосувати відносно неї привід. До того ж, з огляду на те, що вона спільно проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 , то має право відмовитися від дачі показань.

73.Однак скоєння цього злочину саме ОСОБА_3 суд встановив на підставі сукупності інших вищенаведених належних, детально проаналізованих і допустимих непрямих доказів, які з урахуванням обставин цього кримінального провадження та висунутих на свій захист непослідовних версій обвинуваченим щодо обставин отримання потерпілим смертельних тілесних ушкоджень, що не узгоджуються із вказаними доказами, дозволяють суду встановити винуватість ОСОБА_3 в умисному завданні тяжких тілесних ушкоджень у складі групи осіб ОСОБА_6 , що спричинило смерть потерпілого, відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

74.Що стосується кваліфікуючої ознаки у виді смерті потерпілого за ст. 121 КК, то, виходячи з даних висновку судово-медичної експертизи, безумовно, саме завдані тілесні ушкодження потерпілому спричинили його смерть. А щодо кваліфікуючої ознаки групи осіб за цією ж статтею, то суд звертає увагу на те, що для її наявності відповідно до ч. 1 ст. 28 КК не вимагається, щоб учасники групи мали попередню домовленість між собою про спільне вчиненні цього злочину, у даному випадку обов`язковою умовою є лише участь у вчиненні злочину декількох (два або більше) виконавців без попередньої змови між собою. І не має значення від чийого саме удару настала смерть потерпілого, для настання відповідальності є достатнім, щоб інший виконавець своїми діями (або бездіяльністю) сприяв чи значно полегшував вчиненню злочину іншим виконавцем. З досліджених доказів (зокрема з відеозапису викрадення потерпілого) вбачається, що один виконавець не міг самостійно виконати необхідні дії для досягнення бажаного результату, і тільки лише за допомогою ОСОБА_3 , який активними діями сприяв, вдалося викрасти потерпілого. Саме викрадення потерпілого і зробило в подальшому можливим нанесення йому тілесних ушкоджень з метою розправи над ним та примушування його до зізнання у вчиненні крадіжки. Усі вказані обставини у сукупності вказують на те, що ОСОБА_3 , вчиняючи злочини, діяв у складі групи осіб без попередньої змови.

75.Тому, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності всі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінальних правопорушень, та суд, діючи в межах висунутого обвинувачення, згідно обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 146 КК як незаконне викрадення людини та за ч. 2 ст. 121 КК як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Мотиви неврахування судом окремих доказів

76.З огляду на ч. 4 ст. 95 КПК, згідно якій суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, і суд не вправі обґрунтувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, при ухваленні вироку судом не можуть бути прийняті до уваги показання свідка ОСОБА_14 , що містяться у протоколах його допиту від 26.04.2023 та від 13.05.2023 (т.2 а.п. 218 - 220, 221 - 222), оскільки ці показання були надані слідчому і безпосередньо судом не сприймалися. Крім того, під час їх дослідження в суді свідок зазначив, що він їх не підтримує.

77.Суд не приймає до уваги як неналежні докази дані, отримані під час обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 03.05.2023 (т. 1 а.п. 192 - 193), згідно відповідного протоколу від 02.06.2023 (т. 1 а.п. 194 - 199), за яким було виявлено та вилучено: ноутбук марки «Acer» модель «Aspire 8735G» серійний номер LXPHF021219432AE7C2000 та бейсбольну биту чорно-білого кольору, оскільки вказані речі не мають жодного відношення до розглядуваного кримінального провадження.

78.Суд також не приймає до уваги дані висновку експерта №224 від 22.05.2023, за яким на двох дерев`яних палицях, вилучених 26.04.2023 при обшуку автомобіля «Daewoo» моделі «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , кров та епітеліальні клітини з ядрами не знайдені (т. 2 а.п. 79 - 80); висновку експерта №870 від 29.05.2023, за яким на двох марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої рук загиблого ОСОБА_6 кров не знайдена (т. 2 а.п. 88 - 89); висновку експерта №221 від 30.05.2023, за якими в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук трупа ОСОБА_6 знайдені епітеліальні клітини, які належать особі (особам) чоловічої генетичної статі, що не виключає їх походження у тому числі і від самого загиблого ОСОБА_6 (т.2 а.п. 90 - 92); висновку експерта №225 від 29.05.2023, за яким на дерев`яній тростині, вилученій 26.04.2023 в ході обшуку автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , кров та ядровмісні клітини не знайдені (т. 2 а.п. 93 - 94); висновку експерта №881 від 23.05.2023, за яким на двох марлевих тампонах зі змивами з зовнішньої та внутрішньої ручок задньої лівої двері автомобіля марки «Daewoo» моделі «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 , вилученим 26.04.2023, кров та слина не знайдені (т. 2 а.п. 95 - 97). Ці докази не містять даних щодо обставин, що підлягають доказуванню та мають значення для цього кримінального провадження.

79.Встановлення відсутності слідів має свою особливість на відміну від виявлення таких. Так, наявність сліду точно вказує на наявність факту (обставини), а відсутність сліду не може безумовно свідчити про відсутність цього факту (обставини). Іншими словами, наявність слідів крові ОСОБА_6 в автомобілі марки «Daewoo» моделі «Lanos» номерний знак НОМЕР_1 достовірно свідчить про те, що ці сліди утворилися від потерпілого внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень в цьому автомобілі. Однак відсутність слідів крові на дерев`яних палицях, на дерев`яній тростині, вилучених з автомобіля, на ручках автомобіля, відсутність біологічних зразків в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок потерпілого інших осіб, а також не знайдення інших слідів злочину самі по собі не можуть виключати обставини завдання обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.

80.Оцінюючи значення цих доказів, якими не виявлено слідів, суд виходить з того, що сукупність інших досліджених судом доказів дає змогу достовірно встановити, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 , від яких настала його смерть, були завдані саме обвинуваченим ОСОБА_3 групою осіб з іншою особою після його викрадення, у той час, коли потерпілий знаходився під контролем викрадачів. Тому, припущення, що зазначені докази можуть свідчити про протилежне, тобто про те, що тілесні ушкодження потерпілому завдані не обвинуваченим, перебуває поза межами розумного сумніву. За наявності достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення обвинуваченим злочину, відсутність в аналізованих доказах будь-якої слідової інформації не може свідчити про непричетність обвинуваченого до злочину. З аналізованих доказів випливає лише те, що при здобутті окремо взятих доказів не вдалося виявити та зафіксувати сліди злочину, а також про те, що деякі речі не мають відношення до злочинів, а не про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не вчиняв злочини.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

81.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.

82.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст.92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

83.У відповідності до ст.ст. 65 - 68 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної статті КК, відповідно до положень Загальної частини КК, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

84.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції частин статей обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні нетяжкий та тяжкий злочини.

85.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

86.Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі № 207/5011/14-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

87.Суд враховує те, що за ступенем суспільної небезпечності (тяжкості) один зі складів вчинених ОСОБА_3 злочинів (ч. 1 ст. 146 КК) відноситься до простого (основного) складу злочину, оскільки він містить у собі основні ознаки і не містить обтяжуючих (кваліфікуючих) обставин, а інший (ч. 2 ст. 121 КК) - до кваліфікованого, тобто до складу злочину з декількома обтяжуючими обставинами, внаслідок якого настала смерть людини, що істотно збільшує ступінь суспільної небезпеки цього злочину. І, хоча до наслідку у виді смерті ОСОБА_6 , вина обвинуваченого ОСОБА_3 характеризується необережністю, але цей невідворотний наслідок настав саме у зв`язку із завдання обвинуваченим ОСОБА_3 у складі групи осіб потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

88.Характер злочинів, вчинених ОСОБА_3 , свідчить про їх високу суспільну небезпечність, оскільки він не ситуативно, а свідомо, вчиняючи самосуд щодо уявної крадіжки, спочатку викрав потерпілого, а потім у складі групи осіб завдав йому тяжкі тілесні ушкодження в якості покарання та примушування до зізнання, які згодом спричинили смерть потерпілого. Тому завдання ОСОБА_3 у складі групи осіб умисного тяжкого тілесного ушкодження, що згодом спричинило смерть потерпілого, у сукупності з незаконним викраденням потерпілого характеризується більшою суспільною небезпекою.

89.Крім того, на рівень суспільної небезпеки та, відповідно, на ступінь тяжкості вчинених злочинів впливають такі обставини, що злочини є умисними та в результаті вчинення одного з них настала смерть людини.

90.Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

91.Наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 неповнолітньої дитини жодним чином не зменшує ступінь суспільної небезпеки як особи обвинуваченого, так і вчинених ним діянь, і не може впливати на міру його покарання. До того ж, обвинувачений тривалий час не займався доглядом дитини, у зв`язку з тривалим відбуванням покарання у виді позбавлення волі через вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я та інших умисних тяжких злочинів.

92.З урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обстановки та причину вчинення злочинів, їх характеру, за якими обвинувачений умисно, свідомо, а не ситуативно, вчиняючи самосуд щодо уявної крадіжки, спочатку викрав потерпілого, а потім у складі групи осіб завдав йому тяжкі тілесні ушкодження в якості покарання та примушування до зізнання, які згодом спричинили смерть потерпілого, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_3 та вчинених ним злочинів, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, того, що він, маючи три непогашені судимості за вчинення у тому числі умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, через нетривалий час після відбуття покарання за цей умисний особливо тяжкий злочин про життя та здоров`я особи (через п`ять місяців) знову вчинив умисний нетяжкий злочин проти волі особи та умисний тяжкий злочин також проти життя та здоров`я особи, який спричинив смерть людини, на думку суду, у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі у верхніх межах санкцій за вчинені кримінальні правопорушення, а за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ст. 70 КК шляхом часткового складання покарань, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК.

93.Крім того, враховуючи вказані обставини, зокрема, підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_3 та вчинених ним злочинів, а також те, що він вчинив злочини за цим вироком, у тому числі умисний тяжкий проти життя та здоров`я особи, через нетривалий час після відбуття покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину також проти життя та здоров`я особи, то суд вважає за необхідним призначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на певний строк відповідно до другого речення ч. 2 ст. 70 КК у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині КК, тобто в межах п`ятнадцяти років позбавлення волі, а не в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, яка передбачає більш суворе покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

94.Судом встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий у даному кримінальному провадженні 07.10.2023, що підтверджується відповідним протоколом (т. 2 а.п. 23 - 24), та досі перебуває під вартою, у зв`язку з тим, що ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2022 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою (т. 2 а.п. 25 - 28), строк якого продовжувався у встановленому законом порядку та спливає 22.04.2024.

95.Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, з метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, строк його тримання під вартою має бути продовжений до набранням вироком законної сили.

96.У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 07.10.2023 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

97.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 146 КК у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 2 ст. 121 КК у виді позбавлення волі на строк десять років.

2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.

3.Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

4.Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 07 жовтня 2023 року, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2023 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

5.Застосовані під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешти майна відповідно до ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2023, - залишити без змін до розгляду іншого виділеного кримінального провадження відносно іншої особи.

6.Накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2023, від 03.05.2023 та від 08.05.2023 арешти на компактні диски DVD+RW та СD-R із відеозаписами з камер відеоспостереження, залишити без змін, та залишити їх в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, - у той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

10.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1