Справа № 712/5515/24
Провадження № 1-кс/712/2388/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 11.03.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білашки, Тальнівського району Черкаської області, українця, громадянина України, працюючого старшим оперуповноваженим СКП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2024 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 11.03.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що з метою штучного нарощування показників службової діяльності, працівник правоохоронного органу схиляє заявника до збуту місцевим громадянам особливо небезпечних наркотичних засобів та боєприпасів, які сам же передає заявнику для того щоб у подальшому виявити та затримати таких громадян на спробі придбання чи зберігання заборонених до обігу речовин та предметів.

За даними матеріалів досудового розслідування, із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу злочину звернувся громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 з метою підвищення показників службової діяльності змушує його збувати місцевим громадянам заборонені до обігу наркотичні речовин та боєприпаси.

При цьому, як вбачається із показань ОСОБА_7 , ОСОБА_5 відомо про те, що заявник неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності (крадіжки), а також те, що останній вживає наркотичні засоби, у зв`язку з чим він погрожує ОСОБА_7 штучним створенням проблем, в тому числі і притягненням його до кримінальної відповідальності за невиконання вказівок ОСОБА_5 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.02.2024 року під час зустрічі в м. Тальне Звенигородського району, ОСОБА_5 , з метою штучного нарощування показників своєї роботи у сфері розкриття злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотиків та зброї, надав вказівку заявнику ОСОБА_7 підшукати особу та передати наркотичний засіб канабіс, або вогнепальну зброю, які в подальшому ОСОБА_5 повинен виявити під час зберігання, або навіть збуту цих предметів і речовин. При цьому, ОСОБА_5 був обізнаний про те, що ОСОБА_7 не зберігає ані наркотичних засобів, ані вогнепальної зброї, а тому повідомив, що самостійно передасть йому їх.

Усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 звернувся до Черкаського управління ДВБ НП України та повідомив про вказані незаконні дії, що і стало підставою для початку досудового розслідування.

У подальшому, в рамках проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_5 було задокументовано наступне.

26.03.2024 близько 12:50 ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_7 та, знаходячись у власному автомобілі «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , на території м. Тальне, вийняв із кишені бокових дверей автомобіля полімерний прозорий зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору та здійснив її збут заявнику ОСОБА_7 . Зі слів ОСОБА_5 , вказану речовину необхідно передати сторонній особі для подальшого затримання працівниками поліції та забезпечення виконання показників службової діяльності.

Цього ж дня, 26.03.2024 о 15:50 ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вказана речовина, передана ОСОБА_5 може відноситись до наркотичних, діючи на виконання ч. 4 ст. 307 КК України, де передбачено, що особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання, самостійно прибув до органу досудового розслідування та добровільно видав переданий йому ОСОБА_5 полімерний прозорий зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Згідно висновку експерта від 27.03.2024, вказана речовина рослинного походження зеленого кольору, що була передана ОСОБА_5 ОСОБА_7 , є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 0,708 грам.

30.04.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, обіймаючи посаду у Національній поліції України, яка передбачає його обов`язок щодо виявлення та припинення кримінальних правопорушень, в тому числі, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, діючи всупереч посадовим обов`язкам, ст.ст. 18, 62 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи з мотивів підвищення показників службової діяльності у сфері розкриття злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та отримання за це преференцій від керівництва, 26.03.2024 незаконно придбав, зберігав та перевіз з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 0,708 грам, який у подальшому збув ОСОБА_7 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, на думку органу досудового розслідування, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом прийняття заяви про злочин від 07.03.2024;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.03.2024;протоколом огляду від 26.03.2024;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 26.03.2024;висновком експерта від 27.03.2024;матеріалами виконаних доручень слідчого/прокурора;протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_5 від 22.04.2024;іншими матеріалами кримінального провадження.

Доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжкими у розумінні ст. 12 КК України. У разі доведення вини, підозрюваному загрожує покарання на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є достатнім стимулюючим фактором переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий у клопотанні зазначає, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Викладене у своїй сукупності є достатніми мотивуючими факторами вчинення спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний, користуючись зв`язками, здобутими за час проходження служби у Національній поліції України, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Серед іншого, протиправна діяльність підозрюваного була викрита за активного сприяння заявника ОСОБА_7 , який у той же час є єдиним свідком сторони обвинувачення, і який надав викривальні показання щодо вчиненого ОСОБА_5 злочину та приймав безпосередню участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_5 .

Окрім цього, незаконна діяльність ОСОБА_5 була викрита судовим експертом Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 , яка надала висновок про те, що передана ОСОБА_5 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Враховуючи викладене, перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати на заявника та експерта шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду в цілому.

Викладені доводи дають підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваними штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа співслужбовців та мешканців Тальнівської територіальної громади Черкаської області, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих підозрюваним захисних версій.

Із урахуванням ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виникли внаслідок дій підозрюваного, жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний, працездатний, раніше не судимий. Характер та обставини вчиненого ним правопорушення характеризують його як особу, що не має достатніх моральних цінностей, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Окрім цього, обставини збуту ОСОБА_5 особливо небезпечного наркотичного засобу свідчать про те, що він ставить перед собою у пріоритеті досягнення результатів службової діяльності вище, аніж забезпечення основоположних прав та свобод людини та загальнонаціональних цінностей суспільства.

Це ж дає підстави вважати, що, підозрюваний, перебуваючи на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічного характеру, у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

При визначенні запобіжного заходу підозрюваному слідчий просить врахувати посаду, яку обіймає останній (старшого оперуповноваженого СКП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області), внаслідок чого дії підозрюваного, як працівника правоохоронного органу, в очах громадськості дискредитують діяльність Національної поліції України, зокрема, та правоохоронних органів в цілому, підривають авторитет та довіру до працівників правоохоронних органів, що сприяє формуванню негативної суспільної думки щодо діяльності правоохоронних органів України та усієї гілки виконавчої влади України, що у свою чергу підриває авторитет держави.

За таких обставин, слідчий вказує, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного та унеможливить спроби останнього ухилитись від виконання вимог та рішень сторони обвинувачення.

У разі обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, орган досудового розслідування вважає за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, беручи до уваги аморальність вчинення кримінального правопорушення у період дії правового режиму воєнного стану, визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Саме такий розмір застави на думку органу досудового розслідування буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого. Просив обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. Додатково пояснив, що підозра не обгрунтована, жоден із ризиків, указаних органом досудового розслідування не підтверджується.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею установлено, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000139 від 11.03.2024.

За даними матеріалів досудового розслідування, до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках кримінального провадження №0000139 за ознаками ч.2 ст. 307 КК України причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 квітня 2024 року слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме: незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 189 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає, що ОСОБА_5 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж можуть створити загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності настання таких ризиків.

Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.2 ст. 307 КК України, яке є тяжким у розумінні ст. 12 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення ЄСПЛ у справі Becciev v. Moldova, § 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу та покладених обов`язків, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами, а саме обставинами збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, що свідчить про те, що підозрюваний ставить перед собою у пріоритеті досягнення результатів службової діяльності вище аніж забезпечення основоположних прав та свобод людини та загальнонаціональних цінностей суспільства. Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає переконливими доводи прокурора про високий ступінь ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення. Слдічий суддя враховує, що користуючись зв`язками, здобутими за час проходження служби у Національній поліції України, підозрюваний може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик впливу підозрюваного на свідка ОСОБА_7 , експерта у цьому кримінальному провадженні, враховуючи те, що протиправна діяльність підозрюваного була викрита за активного сприяння заявника ОСОБА_7 , який у той же час є єдиним свідком сторони обвинувачення, і який надав викривальні показання щодо вчиненого ОСОБА_5 злочину та приймав безпосередню участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_5 . Окрім цього, незаконна діяльність ОСОБА_5 була викрита судовим експертом Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_8 , яка надала висновок про те, що передана ОСОБА_5 речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Доводи сторони захисту про абстрактний характер ризиків та їх непідтвердження доказами слідчий суддя вважає непереконливими, оскільки ризики вчинення певних дій підозрюваним у кримінальному провадженні за своєю суттю носять імовірний характер. Сторона обвинувачення не зобов`язана доводити, що певні дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, вже були вчинені підозрюваним, а повинна навести обґрунтування та підтвердження того, що імовірність їх настання є достатньо високою для того, щоб застосувати певний запобіжний захід.

Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує, особу підозрюваного, наявність на його утриманні дружини та малолітньої дитини, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вважає за можливе визначити розмір застави у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., що зможе дисциплінувати підозрюваного, у разі внесення якої покласти на підозрюваного конкретні обов`язки за ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000139 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 02 травня 2024 року по 30 червня 2024 року включно.

Для утримання підозрюваний підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 60 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181 680 грн. ( сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), та у разі внесення якої покласти на нього зобов`язання:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із експертами у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 03 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1