Справа № 297/2954/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/21/24, за апеляційною скаргою прокурорки Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2023 року, відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання старшого слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні № 0000118, внесеному 21 лютого 2023 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення,

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агдеш, Азербайджан, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина Азербайджана.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю, із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин щодня, строком на 20 (двадцять) днів, до 10 год 00 хв, 16.01.2024 включно, з покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі Берегівського району; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів за клопотанням убачається, що до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області звернувся слідчий із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану. В обґрунтування доводів клопотання слідчий зазначає, що 31.03.2023, ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та вказане повідомлення вручено законному представнику підозрюваного, а саме матері підозрюваного, оскільки за місцем проживання підозрюваного, а також у Берегівському районі, ОСОБА_7 , не було знайдено. Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового слідства, на даний час перебуває за межами території України, місце його знаходження невідоме. Тому, 28.04.2023, слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за погодженням з прокурором було зупинене досудове розслідування у кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_7 , про що було винесено відповідну постанову. У клопотанні слідчий посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , віднесено до тяжких злочинів і за його скоєння передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини зі свідками та іншими учасниками кримінального провадження та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до надання неправдивих показів або відмови від надання таких. Окрім цього, слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може використовувати свої зв`язки, координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. З огляду на наведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, що є всі підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням застави в розмірі, не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді від 23.08.2023, надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000118 за ознаками діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Приймаючи судове рішення слідчий суддя взяв до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення і те, що підозрюваний має місце постійного проживання, і той факт, що вказані у клопотанні ризики є недостатніми для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчим суддею взято до уваги і тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також те, що органом досудового розслідування доведено належними доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Окрім того, слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також те, що прокурор не довів, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Тому, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , та обрав щодо підозрюваного інший запобіжний захід - домашній арешт на строк 20 діб у межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурорка вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Зазначає, що слідчий суддя, обравши відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, не врахував той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 уникав притягнення його до кримінальної відповідальності, переховувався від органу досудового розслідування, перебував за кордоном, що свідчить про неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України застосуванням більш м`яких запобіжних заходів. На підставі вищенаведеного, прокурорка просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 000 грн, у разі внесення якої з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки від підозрюваного не надходило; судове провадження повинно бути розглянуто з дотриманням приписів щодо розумних строків його розгляду та положень КПК України у межах строку досудового розслідування.

При оцінці доводів заяви прокурорки ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_9 про відкладення апеляційного розгляду справи, апеляційний суд бере до уваги те, що розгляд апеляційної скарги вже неодноразово відкладався, у тому числі і на підставі клопотань прокурорки та захисника, і при цьому заявниками не надано таких доказів, які б можна було визнати поважними причинами неявки на розгляд апеляційної скарги, та які б давали підстави для відкладення її розгляду.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в тому випадку, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 21.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Берегівської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_10 та захисник - адвокат ОСОБА_9 , що свідчить про дотримання права підозрюваного на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема протоколами прийняття заяв про кримінальне правопорушення, огляду місця події, допитів потерпілого, свідків та підозрюваного, огляду та переогляду відеозаписів, на підставі яких 31.03.2023 винесено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк до восьми років), дані про особу підозрюваного (не одружений, не працюючий, являється гр. ОСОБА_11 ), апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого чи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Тому, апеляційний суд вважає, що доводи слідчого та прокурорки в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурорки не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати досудовому розслідуванню у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання будь-яким із передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокуроркою не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_7 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що слідчим та прокуроркою не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у нічний час доби з 20 год до 08 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного (раніше не судимий, має постійне місце проживання, відсутні відомості, які б характеризували його з негативної сторони), дійшов до належних висновків про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 20 год до 08 год, які ґрунтуються на вимогах закону і доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що застосований слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам, оскільки існують всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 20 год до 08 год.

Із цих підстав, доводи апеляційної скарги прокурорки про те, що підозрюваний ОСОБА_7 уникав притягнення його до кримінальної відповідальності, переховувався від органу досудового розслідування, перебував за кордоном, визнаються такими, що не впливають на висновки слідчого судді.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі Берегівського району; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - до 10 год 16 січня 2024 року включно.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурорка не вказує в апеляційній скарзі, а не з`являючись на її розгляд, позбавила себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив і така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала прокурорка Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000118, внесеному 21 лютого 2023 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю, із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин щодня, строком на 20 (двадцять) днів, до 10 год 00 хв, 16.01.2024 включно, та з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: