ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/455/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/415/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.186, ч.1 ст.309 КК України
УХВАЛА

Іменем України

05 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадженняза апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника, прокурора на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Коротич Харківського району Харківської області, громадянин України, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, до затримання офіційно не працював, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

засуджений за:

- ч. 4 ст. 186 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, 13.06.2023 приблизно о 16 годині 45 хвилин ОСОБА_8 перебував за адресою: м. Харків, вул. Китаєнко, 10, де помітив раніше йому незнайому ОСОБА_9 , у якої в руках знаходився мобільний телефон «Samsung-A 315F».

Саме в той час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння поміченим ним мобільним телефоном «Samsung-A 315F», належного ОСОБА_9 , у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який діє по теперішній час.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оцінивши ситуацію, що склалася, спочатку підійшов до ОСОБА_9 , та усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок викрадення чужого майна, використовуючи фактор несподіванки, зненацька для останньої відкрито, шляхом ривку вихопив з правої руки потерпілої мобільний телефон «Samsung-A 315F», належний ОСОБА_9 .

Таким чином ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для відкритого заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану.

Після цього, ОСОБА_8 , відкрито заволодівши вище вказаним майном, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_8 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1706 грн. 20 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 3186/23 від 03.08.2023.

Крім того, ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та подальше зберігання з метою подальшого особистого вживання без мети збуту психотропної речовини, при невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений період часу, але не пізніше 13.06.2023 придбав у особи (осіб), особистість якої (яких) процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP».

Таким чином, у вказаний вище період часу ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного придбання психотропної речовини з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Відразу ж після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії у сфері обігу психотропних речовин, маючи умисел на незаконне зберігання придбаної перед цим психотропної речовини з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, почав здійснювати її зберігання при собі, поклавши фрагмент тканини з порошкоподібною речовиною білого кольору та порожній прозорий зіп-пакет до правої передньої кишені джинсових шортів, які були вдягнені на ньому.

Таким чином ОСОБА_8 у зазначений спосіб почав незаконно зберігати придбану ним психотропну речовину PVP, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Протиправні, злочинні дії ОСОБА_8 , пов`язані з незаконним зберіганням вищевказаної психотропної речовини, були припинені 14 червня 2023 року у період часу з 00 год. 35 хв. по 02 год. 45 хв., в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Харків, проспект Любові Малої 45, старшим слідчим СВ BП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, де під час проведення особистого обшуку затриманої особи, оперуповноваженим СКП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, виявлено і вилучено: з правої передньої кишені джинсових шортів, які були вдягнені на гр. ОСОБА_8 , фрагмент тканини з порошкоподібною речовиною, білого кольору та порожній, прозорий зіп-пакет.

Виявлена та вилучена у ОСОБА_8 речовина, масою 0,6056 г, та нашарування речовини, що знаходиться на внутрішній поверхні наданого на дослідження зіп-пакету, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP.

Маса PVP, в перерахунку на масу представленої речовини (сухого залишку), склала: 0,4926 г та 0,0043 г, загальна маса: 0,4969 г, що підтверджено висновком експертизи №СЕ-19/121-23/13923-НЗПРАП від 07.07.2023.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010) із змінами внесеними згідно з наказами Міністерства охорони здоров`я № 253 від11.04.2012, № 280 від 15.05.2015, № 2806 від 04.12.2020, PVP масою від 0,15 г до 1,5 г складає розмір від невеликого до великого розміру, тобто становить розмір психотропної речовини, за придбання та зберігання якої настає відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор, ще до початку апеляційного розгляду відмовився від своєї апеляційної скарги в порядку ст. 403 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок скасувати в частині визнання винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленими достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у суді та вичерпані можливості їх отримання. В інший частині вирок суду скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (а. с. 101 - 107), фактичні обставини справи в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

В апеляційних доводах обвинувачений та захисник ОСОБА_7 просили виправдати ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 186 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення або ж так як не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, оцінив кожний із доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обґрунтовуючи встановлені фактичні обставини в часині заволодіння телефоном «Samsung-A 315F», який належить ОСОБА_9 суд першої інстанції послався на показання свідків та документи, якими у повному обсязі підтверджуються встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 дій спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану.

Так, сама потерпіла в ході досудового слідства впізнала обвинуваченого (а.с. 24-27) так і в суді надала показання які збігаються з пред`явленим обвинуваченням.

Крім того, ці докази збігаються з дослідженими письмовими доказами з цього приводу.

Оцінюючи вищенаведені фактичні обставини заволодіння телефоном з аргументацією обвинуваченого наведеною ним в апеляції, колегія суддів вважає останню не достатньо логічною оскільки якщо б потерпіла і добровільно позбавлялась свого телефони то інформацію, яка була в її телефоні вона або сберігла на карті пам`яті яку б видалила з телефону, або просто знищила. Проте, як свідчать обставини цього провадження цього не відбулось, що на думку суду, спростовує доводи сторони захисту.

Отже, дії ОСОБА_8 суд правильно кваліфікував за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме вчинення грабежу (відкритого заволодіння чужим майном) відносно потерпілої ОСОБА_9 , вчиненого в умовах воєнного стану.

За таких обставин апеляційні доводи захисника про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в частині інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, на думку колегії суддів - є безпідставними, оскільки згідно відомостей кримінального провадження та поданої апеляційної скарги, об`єктивно відсутні інші обставини, ніж ті, що встановлені судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до статті 12 КК України, відноситься до кримінального проступку та тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого.

Так, судом враховано, що ОСОБА_8 раніше не судимий, офіційно не працюючий, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, має місце реєстрації та місце постійного проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд визнав обставиною, що пом`якшують покарання, за ч. 1 ст. 309 КК України, щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання не встановив.

Покарання призначене ОСОБА_8 за скоєнні ним злочини, а саме за ч. 1 ст. 309 КК України - 2 (два) роки обмеження волі, ч. 4 ст. 186 КК України - 7 (семи) років позбавлення вол, іна переконання колегії суддів не можна визнати явно несправедливим, враховуючи раніше зазначені критерії, а тому слід вважати справедливим з урахуванням вищенаведених обставин та положень передбачених ст. 414 КПК України.

Отже, апеляційні вимоги захисника, слід вважати необґрунтованими, оскільки вони мають суто суб`єктивний характер та призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів. Покарання відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку або ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції за доводами сторони захисту, колегія суддів не вбачає.

Таким чином судом першої інстанції було досліджено та належним чином враховано усі обставини, на які посилаються обвинувачений та його захисник, як на підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого, захисника слід залишити без задоволення, а оскільки апеляційною інстанцією не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, то вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді