Справа № 442/1142/24
Провадження № 1-кп/442/128/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого-адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000115 від 23.01.2024 на підставі угоди про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, приватний підприємець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не адвокат, не депутат, військовозобов`язаний, раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із вогнепальною зброєю, діючи всупереч вимогам постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-XII, якою затверджено Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України (далі - Перелік), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами, внесеними наказами МВС України від 13 квітня 1999 року №292 та від 07 серпня 2013 року №749) (далі - Інструкція), без передбаченого законом дозволу, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2022 року, у м. Львові Львівської області, за невстановлених слідством обставин, придбав у невстановленої особи пістолет «ЕКОL Маjоr», калібру 9мм Р.А., № НОМЕР_1 , промислового турецького виробництва, з конструктивними переробками саморобним способом у вигляді видалення із каналу ствола захисної заглушки та закритого газовідвідного отвору, який є короткоствольною вогнепальною гладкоствольною зброєю, працездатний та придатний до проведення пострілів, в тому числі способом роздільного зарядження з використанням шумових патронів калібру 9 мм Р.А. та заводської картечі діаметром 8,0 мм, а також патронами калібру 9 мм Р.А. з гумовою кулею.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із вогнепальною зброєю, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, всупереч вимогам зазначеної вище Інструкції, умисно, без передбаченого законом дозволу переніс та почав незаконно зберігати вказану вогнепальну зброю у багажному відділенні власного автомобіля марки «Міtsubishi Pajero», реєстраційний номерний НОМЕР_2 , до 13-00 год. 23 січня 2024, а саме до проведення огляду працівниками поліції вищевказаного автомобіля неподалік будинку № 128 по вул. Самбірській в м. Дрогобичі, під час якого виявлено та вилучено вказану вогнепальну зброю.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

09 лютого 2024 року між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст. 263 КК України, підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторони з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не знаходиться, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, досягають згоди на призначення покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, а саме: у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від основного покарання з випробуванням.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Потерпілих в даному кримінальному провадження немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми протиправними діями, вчинив придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, за яким обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Судові витрати слід стягнути з обвинуваченого.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 09 лютого 2024 року про визнання винуватості між прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК Українита призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування рахувати з дня вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_5 вартість проведення експертиз в сумі 4543, 68 грн.. в користь держави.

Речові докази:

- пістолет «ЕКОL Маjоr», калібру 9мм Р.А., № НОМЕР_1 , промислового турецького виробництва, шумові патрони калібру 9 мм Р.А. та заводська картеч діаметром 8,0 мм, а також патрони калібру 9 мм Р.А. з гумовою кулею, які знаходяться в камері схову Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1