В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2473/23

Провадження № 1-кп/0285/214/24

24 квітня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……………….... ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання....... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………...... ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ............................ ОСОБА_4 ,

захисника....................................... ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене 04.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169,

по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с Красилівка Новоград-Волинського району Житомирської області,

громадянина України, українця,

з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2020 року народження,

який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1

фізична особа підприємець,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку у Звягельському (раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом РТЦК та НОМЕР_1 ) як військовозобов`язаний, за результатами медичного огляду, проведеного ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний придатним до військової служби.

16.01.2023 з документами про проходження вказаної військово-лікарської комісії ОСОБА_4 прибув до пункту попереднього збору військовозобов`язаних РТЦК та СП, що знаходиться у міському палаці АДРЕСА_2 .

На виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 вiд 24.02.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», ч.9 ст.1, ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ІНФОРМАЦІЯ_4 виписано повістку ОСОБА_4 про його прибуття 19.01.2023 о 07:30 год до пункту попереднього збору військовозобов`язаних РТЦК та СП для проходження військової служби в ЗСУ.

Вказану повістку 16.01.2023 о 16:05 год працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 у присутності працівників вказаної установи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надав ОСОБА_4 та повідомив, що він повинен 19.01.2023 о 07:30 год з`явитися до пункту попереднього збору військовозобов`язаних РТЦК та СП для проходження військової служби в ЗСУ, при цьому попередив про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. В свою чергу ОСОБА_4 , ознайомившись з повісткою, відмовився її отримувати, про що поставив підпис у відповідному акті, який склали вказані працівники РТЦК та СП.

У подальшому 19.01.2023 о 07:30 год ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в України», будучи достовірно обізнаним про проведення на території України мобілізації до ЗСУ у відповідності до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, знаючи, що йому 19.01.2023 о 07:30 год потрібно з`явитися до пункту попереднього збору військовозобов`язаних РТЦК та СП для проходження військової служби в ЗСУ, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 10, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 не з`явився 19.01.2023 до пункту попереднього збору військовозобов`язаних РТЦК та СП, про причини неявки не повідомив, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та пояснив, що будучи чотирнадцятилітнім підлітком, його вдарила свійська тварина, внаслідок чого в нього був роздроблений таз, в подальшому він був комісований і строкову службу не проходив. Стан здоров`я по сьогоднішній день незадовільний, однак до лікарів з 2013 року не звертався.

Так, в січні 2023 року в м. Житомир проходив медичний огляд, за результатами якого обласною військово-лікарською комісією був визнаний придатним до військової служби. Після цього його привезли до пункту збору військовозобов`язаних, де у нього працівники РТЦК та СП з`ясовували, чи має він право на відстрочку, на що він відповів, що не має. В подальшому йому виписали повістку та він зрозумів, що його направляють служити до ЗСУ, у зв`язку з цим він відмовився отримувати вказану повістку. Після цього його попередили про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. Далі при ньому працівники склали акт, що він відмовляється від призову на військову службу під час мобілізації і від отримання повістки, який він підписав. В подальшому пішов додому та на збори для призову в ЗСУ не прибув. Не погоджується з висновком військово-лікарської комісії, вважає себе непридатним до військової служби за станом здоров`я, однак рішення не оскаржував.

Розуміє, що в країні йде війна, однак служити в ЗСУ не хоче.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, його вина у скоєному підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Свідок ОСОБА_9 , дружина обвинуваченого, пояснила суду, що її чоловік хворіє, важко працювати не може, вона робить йому уколи. Не згодні з рішенням військово-лікарської комісії про визнання його придатним до військової служби.

Свідок ОСОБА_7 , який є заступником начальника центру-начальником мобілізаційного ІНФОРМАЦІЯ_5 , пояснив, що 16.01.2023 ОСОБА_4 був направлений на проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_6 , після проходження якої він був визнаний придатним до військової служби та йому виписано повістку про явку 19.01.2023 до пункту попереднього збору військовозобов`язаних для проходження служби в ЗСУ. Вказану повістку намагався вручити ОСОБА_4 працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , однак він відмовився її отримувати, у зв`язку з чим йому було роз`яснено наслідки такої відмови, зокрема притягнення до кримінальної відповідальності, на що ОСОБА_4 відповів, що не буде йти служити в ЗСУ. В подальшому працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 був складений акт про відмову ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації та від отримання повістки, з яким він ознайомився і підписав.

Справді ОСОБА_4 раніше був визнаний за станом здоров`я непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Мобілізація діє лише на військовозобов`язаних, а не на призовників. З 20.01.2015 ОСОБА_4 був знятий з обліку призовників за станом здоров`я та поставлений на облік військовозобов`язаних, у зв`язку з чим він підлягає примусовій мобілізації і не підлягає строковій військовій службі.

Свідок ОСОБА_6 , офіцер відділення офіцерів запасу і кадрів в ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що ОСОБА_4 після проходження військово-лікарської комісії був визнаний придатним до військової служби. Особисто з`ясовував у ОСОБА_4 , чи має він право на відстрочку, на що останній відповів, що не має. Після цього вручив ОСОБА_4 повістку про явку 19.01.2023 до пункту попереднього збору військовозобов`язаних для проходження служби в ЗСУ. Оглянувши вказану повістку та ознайомившись з нею, ОСОБА_4 відмовився її отримувати.

Свідок ОСОБА_8 , оператор відділення призову, надала суду покази аналогічні, які надали свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Окрім того, зазначила, що призовники та військовозобов`язані мають різний статус та облік, ОСОБА_4 був знятий з обліку призовників за станом здоров`я та поставлений на облік військовозобов`язаних, йому присвоєно звання солдат, він був поставлений в запас, у зв`язку з чим підлягає мобілізації.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань даних свідків. У зв`язку з цим підстав вважати, що вони оговорюють обвинуваченого, враховуючи їх безсторонність, у суду немає. Більше того, вказані твердження повністю узгоджуються із дослідженими судом письмовими доказами у їх сукупності та стороною захисту не спростовані.

Так, з витягу з ЄРДР слідує, що 04.02.2023 були внесені відомості до ЄРДР та порушено кримінальне провадження за №0000169 за ст.336 КК України по факту ухилення від призову (а.с.68).

З рапорту дільничного офіцера поліції від 03.02.2023 слідує, що в ході розгляду матеріалів ЄО №1259 від 26.01.2023 було встановлено, що ОСОБА_4 відмовився від призову на військову службу під час мобілізації та від отримання повістки (а.с.73).

Повідомленням від ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомив поліцію та прокуратуру про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України (а.с.74).

З посвідчення №655772 від 02.04.2018 слідує, що ОСОБА_4 є військовозобов`язаним солдатом та він прийнятий на тимчасовий облік запасу ЗСУ за ВОС №957 за посадою днювальний КЕС код 032А, 20.01.2015 зарахований в запас (а.с.75).

Довідкою військово-лікарської комісії від 16.01.2023 підтверджено проведення ОСОБА_4 медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 , йому встановлено діагноз зрощений перелом лівої і сідничної кістки (2013), післятравматична контрактура лівого кульшового суглобу. На підставі ст.78-в графи Розкладу хвороб, графи Б ТДВ він придатний до військової служби (а.с.76).

Згідно копії повістки, виписаної 16.01.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 необхідно прибути на 07:30 год 19.01.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_2 . В графі «з положенням КУпАП та КК України щодо відповідальності за ухилення від військового обов`язку ознайомлений» особистий підпис військовозобов`язаного відсутній (а.с.77).

Відповідно до мобілізаційного розпорядження солдат ОСОБА_4 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з оголошенням мобілізації зобов`язаний, не чекаючи повістки військового комісаріату, з`явитися за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.78).

Актом, складеним 16.01.2023 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується відмова ОСОБА_4 від призову на військову службу під час мобілізації та від отримання повістки. Поважних причин, які могли бути підставою для надання відстрочки по мобілізації немає (а.с.79).

З повідомлення начальника РТЦК та СП від 22.03.2023 слідує, що останнім відповідно до рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №16 дск від 10.02.2022 був створений пункт попереднього збору військовозобов`язаний для забезпечення збору та відправки у війська мобілізаційних ресурсів, які ідуть на укомплектування ЗСУ на базі міського Палацу культури ім. Лесі Українки (а.с. 9).

Згідно повідомлень адміністрації комунального некомерційного підприємства Звягельської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 17.03.2023, «Звягельська багатопрофільна лікарня» від 23.03.2023, 11.04.2023 ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря загальної практики-сімейного лікаря не перебуває. Востаннє звертався до лікаря ЗП-СЛ 01.06.2022 з приводу остеохондрозу шийного відділу хребта. З 01.01.2020 по теперішній час на стаціонарне лікування у відділенні лікарні не поступав та до лікарів поліклініки не звертався (а.с.91, 93, 100).

З картки медичного огляду військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_10 від 16.01.2023 слідує, що ОСОБА_4 пройшов медичний огляд і визнаний придатним до військової служби (а.с.98).

Витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 від 28.02.2023 «Про проведення додаткових організаційних заходів у ІНФОРМАЦІЯ_12 в 2023 році» ІНФОРМАЦІЯ_13 перейменовано у ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.104-105).

Оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною і кваліфікує його дії за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Захисник вважав, що ОСОБА_4 підлягає виправданню. Зауважив, що його підзахисному незаконно надано статус військовозобов`язаного.

Щодо тверджень захисника, що ОСОБА_4 не може бути суб`єктом злочину, який йому інкримінується стороною обвинувачення, у зв`язку з недосягненням 27-річного віку, до слід зазначити наступне.

В Україні триває загальна мобілізація та воєнний стан. Відповідно, чоловіки, які не мають відстрочки та спроможні виконувати військовий обов?язок, можуть бути мобілізовані.

Суб`єктом злочину, передбаченого ст.336 КК України, виступає військовозобов`язана особа першої або другої категорій , якщо їй належним чином повідомили у встановленому законом порядку про обов`язок явки на загальну мобілізацію до призовної ділянки певного центру комплектування та соціальної підтримки, а особа ухилилася від призову.

Відповідно до Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни, які ухиляються від призову на строкову військову службу, призову за мобілізацією, військового обліку або спеціальних (перевірочних) зборів, несуть адміністративну та кримінальну відповідальність.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до ст.1 якого військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; призовники це особи, які не проходили військової служби і приписані до призовних дільниць віком від 18 до 25 років.

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Таким чином, військовозобов`язані підлягають призову під час мобілізації до досягнення ними 27-річного віку.

За змістом ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які звільнені від призову на строкову військову службу, зокрема ті, які за станом здоров`я визнані непридатними до військової служби в мирний час.

За результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти рішення про визнання його непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, у в`язку з чим він підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних (ст.14 вказаного закону).

Як встановлено судом із посвідчення (замість військового квитка), ОСОБА_4 прийнятий на тимчасовий облік військовозобов`язаних та 20.01.2015 зарахований у запас відповідно до ст.18 п.1 п.п.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Останньою, в редакції на час постановлення на облік, передбачено звільнення від призову на строкову військову службу в мирний час громадян України, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

16.01.2023 військово-лікарською комісією обвинувачений був визнаний придатним до військової служби. Таким чином, оскільки відповідно до записів у військово-обліковому документі ОСОБА_4 у передбаченому законом порядку набув статусу військовозобов`язаного, він підлягає мобілізації до досягнення 27-річного віку.

Позицію обвинуваченого щодо невизнання ним своєї провини, суд розцінює як спосіб його захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєне протиправне діяння, оскільки вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, за встановлених судом обставин, знайшли підтвердження сукупністю вище приведених доказів, які узгоджуються між собою і підтверджують вину ОСОБА_4 .

При цьому суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого щодо його непридатності до військової служби через наявність захворювання. Суд під час розгляду кримінального провадження не уповноважений здійснювати перегляд висновків ВЛК. Обвинувачений мав право та можливість оскаржити постанову ВЛК від 16.01.2023, однак таким правом не скористався. Також ОСОБА_4 мав право та можливість ініціювати питання про проходження повторного переогляду у ВЛК, навіть після реєстрації цього кримінального провадження.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд визнає необґрунтованим посилання прокурора на вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, як на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України.

Зазначений у законі термін «використання» передбачає вчинення певних дій з урахуванням обставин, які сприяють настанню негативних протиправних наслідків, досягнення яких охоплюється умислом суб`єкта правопорушення, або сприяють уникненню відповідальності за вчинене діяння.

Дія правового режиму воєнного стану в момент вчинення злочину не є обставиною, що обтяжує покарання, якщо цей факт не був свідомо використаний для досягнення протиправної мети.

Крім того, норма ст.336 КК України встановлює відповідальність за вчинення кримінального правопорушення саме в особливий період, що охоплює період воєнного стану.

Таким чином, обставина, передбачена п.11 ч.1 ст.67 КК України, не може бути врахована як така, що обтяжує покарання обвинуваченого.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує:

ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів; його характер;

дані про особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги на нього відсутні, за місцем роботи характеризується позитивно.

Необхідно зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій мають використовуватися не надмірні, а лише необхідні й зумовлені метою заходи. Виправлення як мета покарання це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу, це ті певні зміни в особистості винної особи, які утримують її в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення обвинуваченого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Суд зазначає, що ухилення від захисту Батьківщини у період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого злочину, оскільки це могло призвести до підриву військової дисципліни, розлагодження дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану неприпустимо.

Крім того, у даному випадку відсутнє щире каяття обвинуваченого, безпосередньо в судовому засіданні він також не виявив наміру проходити військову службу в подальшому.

В умовах воєнного стану наслідки ухилення від військової служби повинні через покарання досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено в ч.1 ст.1 та ч.2 ст.50 КК України.

За наведених обставин, суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України і погоджується з позицією прокурора, що його виправлення можливе лише шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.336 КК України.

Визначена форма відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства є співмірною із вчиненим обвинуваченим злочинним діянням, а також є справедливим і виваженим заходом примусу, що буде ефективним в аспекті превенції вчинення ним чи іншими особами аналогічних злочинів, тоді як звільнення від відбування покарання з випробуванням не сприятиме виправленню винної особи, а також призведе до збільшення свідомого та відвертого ігнорування особами, які підлягають мобілізації, отриманого письмового повідомлення про необхідність несення військової служби, що може стати наслідком неможливості боротьби з подальшим вчиненням таких кримінальних правопорушень.

Хоча вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення належить до нетяжкого злочину, однак з урахуванням того, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, при цьому, в умовах збройної агресії з боку іншої держави, він набуває особливого значення, а тому покарання за ухилення від військової служби в умовах воєнного стану повинно досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Підстав для звільнення від відбування покарання судом не вбачається.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Діями ОСОБА_4 шкоди не заподіяно.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.337, 370, 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_4 в порядку приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги на нього через Новоград-Волинський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1