Провадження № 1-кс/686/985/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000190,

встановила:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, поданим в інтересах ОСОБА_4 , у якому просив скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 січня 2023 року у кримінальному провадженні №0000190 на майно, що було вилучено 05.01.2023 у ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у домоволодінні по АДРЕСА_1 , зокрема на грошові кошти у сумі 14100 доларів США, оскільки потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.01.2023 року було накладено арешт, із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на грошові кошти у сумі 14 100 доларів США, які належать чоловікові ОСОБА_4 ОСОБА_5 та синові ОСОБА_6 .

Зазначає, що слідчими СУ ГУНП в Хмельницькій області з 18.05.2022 розслідується кримінальне провадження №0000190 за ч.3 ст.191 КК України.

05 січня 2023 року у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності її чоловікові ОСОБА_5 було проведено обшук і всупереч ухвалі Хмельницького міськрайонного суду від 26.12.2022 у справі №686/11403/22, вилучено грошові кошти у сумі 14100 доларів США, які належать на праві приватної власності її чоловікові ОСОБА_5 та синові ОСОБА_6 , дозвіл на відшукання і вилучення яких судом не надавався і які не мають ніякого відношення до зазначеного кримінального провадження.

Про необґрунтованість вилучення коштів у сумі 14100 доларів США та подальшого їх арешту судом, адвокатом ОСОБА_3 одразу надіслані скарги до ГУНП в Хмельницькій області, Хмельницької обласної прокуратури та Хмельницького міськрайонного суду.

Зокрема вказано на незаконність дій щодо вилучення зазначених грошових кошів під час обшуку та зроблено усне та письмове зауваження, яке занесене до протоколу обшуку від 05.01.2023, що кошти належать на праві приватної власності чоловікові і сину ОСОБА_4 , гроші не заборонені до обігу та є легальними засобами платежу, про їх походження будуть надані відповідні документи.

Зокрема, відповідно до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , проживаючого по АДРЕСА_2 , обсяг його доходу за 2022 рік становить 711377,72 грн., з яких сплачені податки в сумі 35568,89 грн. Також ОСОБА_5 є пенсіонером, щомісячно отримує пенсію в сумі 9133,38 грн., що становить 109600,56 грн. за рік.

Окрім того, ОСОБА_4 працює головним бухгалтером ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів», сума її сукупного доходу за 2022 рік становить 194289,57 грн., з яких сплачені податки в сумі 30824,86 грн.

Також ОСОБА_4 працює на посаді головного бухгалтера у фермерському господарстві «Петреченко і К» і сума її сукупного доходу за 2022 рік становить 194000 грн., з яких сплачені податки в сумі 37830 грн.

Частина коштів, незаконно вилучених під час обшуку 05.01.2023, належить її синові ОСОБА_6 , котрий у письмовій заяві до Хмельницької міськрайонного суду повідомив, що оскільки на даний час проживає на орендованій квартирі, то належні йому та його дружині кошти в сумі 4200 доларів США залишив на зберігання у приватному будинку своїх батьків у АДРЕСА_3 та просить повернути незаконно вилучені під час обшуку 4200 доларі США.

Вищевказане свідчить про легальне походження незаконно вилучених грошових коштів з доходів сім`ї ОСОБА_7 лише за 2022 рік, з яких сплачені відповідні податки та зберігання доларів за місцем проживання є звичайним способом збереження заощаджень та не суперечить вимогам закону. Стороною обвинувачення дані докази не спростовані.

Указує, що на час проведення обшуку, розгляду клопотань у судах і до сьогодні ОСОБА_4 підозра у вчиненні злочину не оголошувалася, запобіжний захід не обирався, цивільний позов у кримінальному провадженні щодо неї не заявлявся.

Відповідно до ухвали суду від 26.12.2022, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання головного бухгалтера ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання чорнових записів, журналів, зошитів, записників, книг обліку, товарних накладних в яких містяться відомості про обіг та переміщення паливно-мастильних матеріалів з резервуарів, в яких зберігалось паливо ТОВ «НАФТАГРУП», а також комп`ютерної техніки і мобільних телефонів (планшетів), в яких наявні переписки в месенджерах та електронній пошті з приводу привласнення паливно-мастильних матеріалів в межах вказаного провадження.

Зазначене свідчить, що лише речі та документи зазначені в ухвалі суду від 26.12.2022, при їх вилученні під час обшуку, могли б мати значення речових доказів.

Незаконно вилучені 14100 доларів США необґрунтовано визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки мають законне походження і належать на праві приватної власності громадянам України, права яких свавільно порушуються правоохоронними органами.

Зазначає, що з урахуванням вищевказаних обставин, тимчасово вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 14100 доларів США, на які ухвалою суду від 13 січня 2023 року накладено арешт, не є речовими доказами у справі та їх утримання є неспівмірним обмеженням права власності, тому арешт зазначеного майна підлягає скасуванню у повному обсязі, оскільки в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні, яке відбувалося 16.02.2024, вимоги клопотання підтримав та просив скасувати арешт. Зазначив, що висновком судово-економічної експертизи №259 від 09 листопада 2022 року, підтверджено відсутність порушень у діях ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів» та товариством подано позов до рф про стягнення матеріальної шкоди внаслідок збройної агресії, завданих внаслідок нанесення авіаційних ударів підрозділами ЗСУ по майновому комплексу ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів», внаслідок чого було пошкоджено пальне, яке знаходилося у резервуарах. А отже, вважає, що по суті доведеним є те, що паливно-мастильні матеріали були знищені не з вини товариства, а не є привласнені.

У судове засідання 21.02.2024 представник володільця майна не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Прокурор ОСОБА_8 у судовому засіданні, яке відбувалося 16.02.2024, щодо заявленого клопотання заперечив, пояснивши, що висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 18.08.2023 документально підтверджені висновки довідки головного державного фінансового інспектора відділу взаємодії з правоохоронними органами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області ОСОБА_9 від 24.04.2023 щодо завдання збитків ТОВ «Нафтагруп» за договором зберігання від 01.01.2020 на суму 741769 грн., що приблизно відповідає сумі коштів, вилучених за місцем проживання ОСОБА_4 . Звернув увагу, що зазначеною експертизою встановлено факт порушення ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів» договірних зобов`язань перед ТОВ «Нафтагруп», однак вміняти комусь конкретно у вину завдання зазначених збитків, на сьогодні підстави відсутні у зв`язку із встановленням експертним шляхом, по суті цивільно-правових відносин між ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів» та ТОВ «Нафтагруп» та їх порушень. Також повідомив, що досудовим розслідуванням обставини походження вилучених у ОСОБА_4 грошових коштів не встановлювалися.

У судове засідання 21.02.2024 прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Враховуючи неявку прокурора, володільця майна та його представника у судове засідання, однак надання ними пояснень у попередньому судовому засіданні, слідча суддя вважає за можливе провести судовий розгляд клопотання за їх відсутності, за матеріалами клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000190, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню із наступних підстав.

СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000190, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.05.2022 року.

05.01.2023 старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів Су ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 було проведено обшук домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 14 100 доларів США, які були поміщенні до поліетиленового сейф пакету №PSP1265763.

Слідчою суддею встановлено, що постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмелььницькій області ОСОБА_10 від 06 січня 2023 року вилучені у ході обшуку грошові кошти було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 січня 2023 року було накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти у сумі 14100 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США в кількості 141 шт.), які 05.01.2023 були вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 під час проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для накладення арешту на грошові кошти слугувала потреба їх збереження як речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначені підстави, при доведенні існування хоча б однієї з яких, арешт майна підлягає скасуванню, а саме: 1) в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано. Інших підстав для скасування арешту майна Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Разом з тим, ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Слідчою суддею встановлено, що з часу вилучення грошових коштів, яке мало місце 05.01.2023, тобто понад рік тому, з метою перевірки обставин набуття грошових коштів, вилучених у ході обшуку, органом досудового розслідування жодних слідчих дій, спрямованих саме на перевірку та дослідження походження грошових коштів з точки зору оцінки їх на предмет того, чи могли вони бути здобуті злочинним шляхом, вчинено не було.

Окрім того, прокурор повідомив, що це не є завданням досудового розслідування.

02.02.2023 була допитана як свідок ОСОБА_4 щодо обставин розслідуваного кримінального провадження, однак питань щодо передумов та джерел здобуття нею грошових коштів до свідка не ставилося як при допиті, так не виникало їх і у подальшому.

У цьому контексті слід звернути увагу, що постановляючи рішення про арешт майна судом (під моїм головуванням) було взято до уваги, що дохід ОСОБА_4 отриманий у 2022 році за місцем роботи у ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів» склав 194289,57 грн. та за місцем роботи у ФГ «Петреченко і К» - 194000 грн., а дохід її чоловіка становить 711377,72 грн. та ним отримана пенсія у 2022 році склала 109600,56 грн.

Разом з тим, зважаючи на предмет досудового розслідування (можливого привласнення ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів» паливно-мастильних матеріалів, переданих їм на зберігання ТОВ «Нафтагруп»), при прийнятті рішення про накладення арешту на грошові кошти слідча суддя зауважила, що підставою для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження є надання можливості органу досудового розслідування провести певні слідчі дії та дослідження, за наслідком яких буде встановлена необхідність подальшого їх утримання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні чи можливість повернення володільцю.

Однак, у ході досудового розслідування протягом більше як року часу, не було здобуто жодних доказів, які би давали слідчому судді підстави вважати, що гроші, вилучені за місцем проживання свідка, набуті нею кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак не спростовано та навіть не поставлено під сумнів законності їх походження.

Натомість ОСОБА_4 надала документи, які засвідчують її матеріальний стан: довідку ТОВ «Старокостянтинівська база нафтопродуктів» про доходи №НБ00-000001 від 06.01.2023, які за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 становили 194 289,57 грн.; довідку, видану за місцем роботи у ФГ «Петреченко і К», згідно із якою її дохід за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 становить 194 000 грн.; розрахунок пенсії, відповідно до якого ОСОБА_5 щомісячно отримує пенсію в сумі 9133,38 грн.

Також до матеріалів клопотання долучено податкову декларацію, відповідно до якох чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_5 задекларував у 2022 році свій дохід як фізичної особи-підприємця у сумі 711377,72 грн.

Ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Рішенням ЄСПЛ від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) та рішенням ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» визначено, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від такого втручання. Будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.

У рішеннях ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації» (заява № 68443/01) та від 24 березня 2005 року у справі «Фрізен проти Російської Федерації» (заява № 58254/00), Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Враховуючи викладене, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси володільця майна, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як сторона обвинувачення не представила слідчому судді будь-яких доказів, документів або інформації для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, слідча суддя приходить до висновку, що на даний час необхідність у подальшому застосуванні арешту, накладеного на 14100 доларів США доларів США відпала.

Прокурор не надав слідчій судді жодного доказу, іншого документу або інформації, які б давали можливість прийти до інших висновків.

Позбавлення володільця майна права користування грошовими коштами суттєво порушує особисті інтереси особи, яка не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, однак тривалий час позбавлена можливості користування своїм майном.

Слідчою суддею встановлено, що подальше зберігання вказаного майна не обумовлене передбаченими у ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження та буде порушувати право мирно ним володіти та справедливий баланс між інтересами власника майна та завданнями кримінального провадження.

За таких обставин, приходжу до висновку, що можливо скасувати арешт з грошових коштів у сумі 14 100 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США в кількості 141 шт.), оскільки у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Посилання представника володільця майна щодо необґрунтованості арешту майна з посиланням на відповідні докази слідчою суддею відхиляються, оскільки обґрунтованість прийнятого рішення про арешт майна перевірялася судом апеляційної інстанції, який ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20.01.2023 залишив без змін ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2023 року щодо накладення арешту на майно (грошові кошти в сумі 14 100 доларів США купюрами номіналом 100 доларів США в кількості 141 шт) у кримінальному провадженні №0000190 від 18 травня 2022 року.

Керуючись ст.174 КПК України, слідча суддя, -

постановила:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 січня 2023 року у кримінальному провадженні №0000190 на грошові кошти у сумі 14 100 доларів США (купюри номіналом 100 доларів США в кількості 141 шт., а саме: LK83820721A, MB19724710P, LH66199109B, LB72313956Q, LB78148291T, LA53064251B, LE58420236E, LA53064252B, LA53064263B, LI02307663*, LB64567463F, LF63249177E, LB76596232R, LE52756215D, LB75060034P, LB53626964J, MJ02835537A, PB00513791M, PB35154272F, LA53064247B, PG06521567C, PG06521569C, PG06521575C, PG06521575C, PG06521542C, PG06521533C, PG06521534C, PG06521532C, PG06521531C, PG06521530C, LE10552570D, PG06521580G, LH57206064A, PG18814906C, ME75121270A, PG06521541C, PG06521566C, PG06521537C, LE52756214D, LC26089246A, LL15562489I, PE10934403C, PB12590992K, PE21688478A, PB19957450B, PG06521536C, PB52823040I, PG06521535C, LB42064927V, LB35512909F, LB74269841A, PG21730057C, PG06521545C, PG06521546C, PG06521543C, PG06521574C, PG06521544C, PG06521568C, PB12590974K, MK22603419A, PB12590901K, PB12590902K, PB12590906K, PB12590923K, PB12590907K, PB12590979K, MF96677293C, PB12590973K, PB12590958K, PB12590976K, PB12590903K, PB12590904K, PB12590905K, PB12590984K, PB12590982K, PB12590983K, PB12590959K, PB12590981K, LE52756217D, LC26089230A, LB51951780K, PB12591000K, PB12590998K, LB44030889I, PB12590955K, LB20464415H, PB12590986K, PF13659049J, LL85599012G, PF13659048J, LL46291181F, MB98940938A, PG06521576G, LJ82367742B, PB12590980K, PB12590987K, PB27007858M, PB12590966K, PB12590975K, PB12590948K, PB12590925K, PB12590967K, PB12590947K, PB12590926K, PB12590927K, PB12590928K, PB12590929K, PB12590930K, PB12590931K, PB12590933K, PB12590934K, PB12590936K, PB12590937K, PB12590938K, PB12590939K, PB12590941K, PB12590946K, MB22030601B, PB12590908K, PB12590909K, PB12590910K, PB12590911K, PB12590915K, PB12590917K, PB12590912K, PB12590950K, PB12590968K, PB12590985K, PB12590952K, PB12590913K, PB12590916K, PB12590921K, PB12590919K, LB89396698D, LK86821119C, PB12590920K, PB12590978K, PB12590972K, PB12590922K, PB12590924K, PB12590918K, PK29501220E, які були вилучені 05.01.2023 під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідча суддя