Номер провадження: 11-кп/813/355/24
Справа № 501/4443/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , в межах розгляду їх апеляційних скарг на вирок Іллічівського міськсуду Одеської обл. від 27.03.2023 у к/п №0000481 від 23.06.2019 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Не погодившись із вироком суду 1-ої інстанції, прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_9 були подані апеляційні скарги, апеляційне провадження за якими було відкрите та справа призначена до апеляційного розгляду.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить повторно дослідити докази з підстав надання їм судом неналежної правової оцінки, з порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема:

- висновок експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №757-А від 15.11.2019 з дослідженням обставин та механізму наїзду автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода;

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.10.2019.

Окрім того, 27.11.2023 до апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_9 про повторне дослідження доказів, а саме: - протоколу огляду місця події та схеми до нього; - протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; - висновку експерта №753-А від 11.11.2019; - висновку експертів №21-1595/20-1596 від 23.06.2021; - відео з реєстратора автомобіля ОСОБА_10 .

Клопотання захисника мотивоване тим, що судом, в порушення вимог ч. 3 ст. 370 КПК України, не прийнято до уваги висновок №21-1595/20-1596 комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода, відповідно до якого водій зазначеного автомобіля в умовах даної ДТП не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода та в його діях з технічної точки зору невідповідностей вимогам ПДР України, які перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП, не вбачається.

В судове засідання апеляційного суду не з`явились потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх представник ОСОБА_13 , не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Від потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надійшли заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі у зв`язку із відрядженням та навчанням за кордоном, а від представника потерпілих ОСОБА_13 надійшла заява про проведення судового засідання суду апеляційної інстанції, призначеного на 10.04.2024, без його участі у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

В своїй заяві представник потерпілих ОСОБА_13 також зауважив на тому, що потерпілі заперечують проти задоволення будь-яких клопотань з боку сторони захисту, оскільки вони не мають процесуальної необхідності та мають на меті затягування судового процесу.

Враховуючи неявку потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх представника ОСОБА_13 в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе розгляд клопотань сторін кримінального провадження про повторне дослідження доказів провести без участі потерпілих та їх представника.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 підтримали подані ними клопотання та просили їх задовольнити, натомість, потерпіла ОСОБА_7 заперечувала проти повторного дослідження доказів.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Частинами 1, 2 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд з даного питання зауважує, що розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України. Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 в справі №127/14811/17, незгода сторони обвинувачення з показаннями свідків та письмовими доказами по справі, не є підставою для повторного дослідження цих доказів.

Разом із тим, в поданій апеляційній скарзі сторона обвинувачення посилається на невірну правову оцінку досліджених під час судового розгляду доказів, зокрема, безпідставне визнання недопустимими в якості доказів протоколу слідчого експерименту від 15.10.2019 та, за доктриною «плодів отруєного дерева», висновку автотехнічної експертизи з дослідження обставин та механізму ДТП №757-А від 15.11.2019, в той час як, всупереч висновкам суду, під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 , який на той час перебував у процесуальному статусі свідка, в присутності його захисника були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України.

В свою чергу, в поданому клопотанні сторона захисту зауважує на необґрунтованому залишенні судом поза увагою висновку №21-1595/20-1596 комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи обставин наїзду автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода, яким встановлена відсутність технічної можливості водія зазначеного автомобіля запобігти наїзду на пішохода та відсутність в його діях невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові Третьої судової палати ККС ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

Окрім того, визначальним є також правовий висновок, викладений у постанові ККС ВС від 14.07.2020 у справі №266/4648/14-к (провадження №51-2003км19), відповідно до якого виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд 1-ої інстанції, якщо цих доказів не було досліджено при апеляційному перегляді вироку.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що наявність підстав для зміни вироку або ухвалення апеляційним судом нового вироку не зобов`язує суд досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить доказів, оцінених у суді 1-ої інстанції.

Відтак, з метою належної та повної перевірки доводів апеляційних скарг сторін кримінального провадження стосовно невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невірної правової оцінки доказів, наданої судом 1-ої інстанції, на підставі вимог вищевикладеної ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 та повторно дослідити письмові докази, перелік яких міститься в поданих клопотаннях, а також дослідити відеозапис з реєстратора автомобіля ОСОБА_10 .

Водночас, задовольняючи клопотання сторони захисту частково, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що захисником ОСОБА_9 не було зазначено переконливих підстав для повторного дослідження протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , натомість, зазначений свідок був допитаний безпосередньо в судовому засіданні суду 1-ої інстанції, з наданням можливості як стороні захисту, так і стороні обвинувачення, а також іншим учасникам судового розгляду, поставити йому відповідні запитання стосовно відомих йому обставин.

Захисник ОСОБА_9 в поданому клопотанні не просить повторно допитати зазначеного свідка в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

При цьому, окремо апеляційний суд наголошує на положеннях ст.ст. 23, 95 КПК України, відповідно до яких суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не вбачає законних підстав та доцільності дослідження в судовому засіданні апеляційного суду протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , проведеного на стадії досудового розслідування кримінального провадження, на якому наполягає сторона захисту.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотань прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 про повторне дослідження доказів в зазначеному кримінальному провадженні, зокрема, в частині дослідження письмових доказів та відеозапису з реєстратора автомобіля ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 24, 350, 370, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання захисника ОСОБА_9 та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Повторно дослідити під час апеляційного провадження кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України наступні докази:

- висновок експерта Одеського НДЕКЦ МВС України №757-А від 15.11.2019 з дослідженням обставин та механізму наїзду автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода (т. 2, а.с. 161-164);

- протокол проведення слідчого експерименту від 15.10.2019 (т. 2, а.с. 58-69);

- протоколу огляду місця події та схеми до нього (т. 2, а.с. 10-23);

- висновку експерта №753-А від 11.11.2019 (т. 2, а.с. 133-135);

- висновку експертів №21-1595/20-1596 від 23.06.2021 (т. 3, а.с. 2-10);

- відео з відеореєстратора автомобіля ОСОБА_10 (т. 2, а.с. 51).

В іншій частині клопотання захисника ОСОБА_9 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4