Справа № 643/5026/24
Провадження № 1-в/643/174/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання застосування покарання за наявності кількох вироків відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням, у якому просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування подання зазначено, що на обліку Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області перебуває ОСОБА_4 , засуджений 16.11.2023 Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, п.п.1,2 ч.1 п.2 ч.3 ст.76 КК України. 16.05.2024 до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Харківського апеляційного суду від 12.03.2024 відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, тому на підставі ст.ст.537, 539 КПК України, суд за місцем виконання вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за наявності кількох вироків відповідно до ст.70 КК України.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд подання за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності вказаних вище осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Згідно з п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання за кількома вироками, повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням на ст. 71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, не відбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст.70КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України. Також у п. 25 вищевказаної постанови зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст. ст. 70,71 КК України.

Проте, згідно з роз`ясненнями, що викладено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» від 21.12.1990 № 11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку та не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

На підставі викладеного, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків відносно засудженого ОСОБА_4 , оскільки кримінальні правопорушення ним вчинені до постановлення попереднього вироку, а не під час іспитового строку, тому клопотання задоволенню не підлягає

На підставі вищезазначеного, керуючись вимогами ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про вирішення питання застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Московський районний суд міста Харкова.

Суддя ОСОБА_1