Справа №591/198/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/194/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2024 року, якою ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 №11 від 10 січня 2024 року на бездіяльність слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 02 листопада 2023 року про вчинення злочинів, було відмолено.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що заява ОСОБА_6 не містить об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень, а тому не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК України, згідно якої передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Не погодившись з вказаним судовим рішення, заявник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, визнати незаконною та скасувати її. Зобов`язати уповноважену особу четвертого слідчого відділу (з дислокацію в м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення передбачені ст. 364, 366 КК України, по факту зловживання службовим становищем та службового підроблення, вчинені слідчим ОСОБА_7 при складанні постанови про закриття кримінального провадження № 0000101 від 17 квітня 2023 року та внесення до цієї постанови завідомо недостовірної інформації про відсутність в діях нотаріуса ОСОБА_8 та підприємця ОСОБА_9 ознак злочину. Постановити окрему ухвалу та направити її відповідному органу для внесення до ЄРДР відомостей про злочини передбачені ст. 364, 366 ККУ, які вчинив слідчий ДБР ОСОБА_10 при розгляді його скарги № 174 від 02 листопада 2023 року - зловживаючи службовим становищем вніс до офіційного документу - листа № 12282 від 18 грудня 2023 року завідомо недостовірну інформацію з метою приховати злочин, вчинений слідчим поліції. Постановити окрему ухвалу та направити її відповідному органу для внесення до ЄРДР відомостей про злочини передбачені ст. 364, 366 ККУ, які вчинив слідчий суддя Зарічного районного суду ОСОБА_1 при розгляді його скарги - зловживаючи службовим становищем вніс до офіційного документу - ухвали Зарічного районного суду від 1 січня 2024 року завідомо недостовірну інформацію про відсутність в його заяві №178 від 02 листопада 2023 року об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, а тому не відповідає вимогам ч.5 ст. 214 КПК.

В обґрунтування пропуску строку ОСОБА_6 посилається на те, що у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, а для складання вмотивованої апеляційної скарги йому потрібен був повний текст вказаного судового рішення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт вказує на те, що 02 жовтня 2018 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми задовольнила його скаргу на бездіяльність СВ СБУ в Сумській області, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.364,366 КК України, вчинені слідчим Лебединського ВП ОСОБА_11 , який вніс завідомо недостовірну інформацію до офіційного документу - постанови про закриття кримінального провадження№ 0000462 від 01 серпня 2014 р. та зобов`язала службову особу СВ СБУ в Сумській області, уповноважену на прийняття і реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, внести до ЄРДР відомості за його заявою від 22 липня 2018 року №453, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.Отже на сьогодні існує дві ухвали одного й того ж слідчого судді Зарічного районного суду, а саме, ухвала від 02 жовтня 2018 року та оскаржувана ухвала від 16 січня 2024 року, які стосуються ідентичних обставин в ідентичних правовідносинах - закриття Лебединськими слідчими кримінальних проваджень, шляхом внесення до постанов про закриття кримінального провадження завідомо недостовірної інформації, які є різними.

При цьому, апелянт наголошує, що інші слідчі судді Зарічного районного суду впродовж 2022 - 2023 років мінімум п`ять разів задовольнили його скарги на бездіяльність слідчого ДБР ОСОБА_12 , які стосувалися невнесення до ЄРДР відомостей про злочини вчинені поліцейськими. У даному випадку, як він вважає, відмова у задоволенні його заяви у внесенні відомостей до ЄРДР є незаконною, оскільки грунтується на вигадках і неправді. Фактично, ні слідчий ДБР, ні слідчий суддя не з`ясували, не пояснили і не хочуть знати причин, за яких слідчий вчинив службове підроблення і прийняв завідомо незаконну постанову про закриття кримінального провадження№0000101, не вчинивши жодних слідчих дій, і в такий спосіб намагаючись приховати злочинну діяльність. Зазначене свідчить про те, що і слідчий суддя, при прийнятті оскаржуваного рішення, вчинила злочини, передбачені ст.ст. 364,366 КК України, внесла до нього завідомо недостовірну інформацію з очевидною метою приховати злочинну діяльність корумпованого слідчого поліції та слідчого ДБР.

Апелянт вказує, що у скарзі № 178 від 02 листопада 2023 року він довів доказами факти того, що слідчий не виконав свої службові обов`язки, не забезпечив ефективного розслідування кримінального провадження 0000101 та умисно і усвідомлено намагається приховати злочин та вирішити справу на користь злочинців.Неправда слідчого ДБР викладена у листі від 18 грудня 2023 року № 12282 спростовується ухвалою слідчого судді Лебединського раціонного суду від 09 серпня 2023 року, якою було задоволено його скаргу та скасовано незаконну постанову слідчого СВ ВП № 3 (м. Лебедин) ОСОБА_7 від 31 серпня 2023 про закриття кримінального провадження № 0000101, а матеріали цього кримінального провадження були направлені до СВ ВП № 3 (м. Лебедин) для продовження досудового розслідування. В цій ухвалі слідчий суддя критично описав всі недоліки слідчого та визнав, що загалом обсяг проведених слідчий дій у кримінальному провадженні № 0000101 та їх якість не свідчать про повне та належне дослідження обставин справи, тому відсутні підстави вважати, що слідчий намагався з`ясувати взагалі чи мало місце кримінальне правопорушення на яке указує заявник, чи наявний склад у діях названих осіб такого правопорушення. Слідчий не перевірив низку відомостей, а допити правопорушників є однотипними, що свідчить про формальний характер допиту останніх.У свою чергу, слідчий ОСОБА_7 ( ОСОБА_13 ) впродовж останніх 12 місяців закрила три кримінальні провадження з метою приховування злочинів та уникнення злочинцями відповідальності, вчинила службове підроблення та не виконала ухвали слідчого судді. Таким чином слідчий ДБР ОСОБА_14 , з метою приховати злочин щоб не завантажувати себе зайвим досудовим розслідуванням, проявив злочинну бездіяльність -не вніс до ЄРДР відомості про злочин та від імені і в лиці ДБР вніс до офіційного документу - листа № 12282 від 18 грудня 2023 року завідомо недостовірну інформацію про те, що нібито його скарга № 178 не містить складу будь якого злочину.Зазначене свідчить про те, що вказаний слідчий ДБР, зловживаючи службовим становищем, вчинив службове підроблення - вніс до офіційного документу - листа № 12282 від 18 грудня 2023 року завідомо недостовірну інформацію з очевидною метою приховати злочин. Так, ОСОБА_14 у листі № 12282 від 18 грудня 2023 року неправдиво стверджує і намагається довести, що зловживання службовим становищем і службове підроблення вчинені з корисливих мотивів для приховування злочину не є злочинами, і голослівно стверджує, що ці злочини не становлять суспільної небезпеки, не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди, при цьому доказів не завдання шкоди і відсутності суспільної небезпеки, слідчий не надає, бо таких доказів не існує.Зазначене беззаперечно доводить, що слідчий всіляко намагається виправдати чисельну і довготривалу злочинну діяльність (бездіяльність) слідчого поліції, і тому, вдався до викривлення обставин і приховування корупції, яка роками триває у ВП № 3 м. Лебедин.Таким чином слідчий ДБР ОСОБА_14 без жодного підтвердження доказами своїх голослівних і неправдивих вигадок про відсутність у скарзі № 174 відомостей про злочин відмовився внести до ЄРДР відомості з очевидними ознаками і доказами злочинів.

Апелянт зазначає, що у заяві про вчинення злочину було коротко викладено обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_7 , описана попередня правова кваліфікація злочинів та вказані відповідні стаття КК, тобто викладені відомості, які передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, і яких достатньо для внесення до ЄРДР, але в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, впродовж 24 годин, без жодних розумних і правдивих пояснень, а слідчий ДБР умисно та усвідомлено вирішив приховати злочин і протиправно відмовився вносити до ЄРДР відомості про скоєння злочину, що свідчить про бездіяльність, яка незаконно не була встановлена слідчим суддею.

Апеляційний розгляд поданої скарги ОСОБА_6 просив проводити без його участі.

Від прокурора, також, надійшла заява з проханням розглядати дане кримінальне провадження у йоговідсутність.

З врахуванням того, що учасники вказаного кримінального провадження про призначення справи до апеляційного розгляду повідомлені належним чином, за наявності вищевказаних заяв, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у їх відсутність, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Оскільки на спростовування доводів заявника ОСОБА_6 щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 16 січня 2024 року доказів немає, які і немає доказів на підтвердження отримання ним повного тексту вказаного рішення, вважати, що останній пропустив строк для звернення з апеляційною скаргою не з поважних причин, підстави відсутні.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення в межах поданої ОСОБА_6 апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так,відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до ГУНП в Сумській області із заявою від 02 листопада 2023 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364,366 КК України слідчою ОСОБА_7 , яка у кримінальному провадженні №0000101 від 17 квітня 2023 року прийняла рішення про закриття даного кримінального провадження, з чим заявник був категорично незгоден.

У зв`язку з тим, що дані до ЄРДР внесені не були, заявник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава та просив зобов`язати слідчого ОСОБА_15 такі дані до ЄРДР внести.

За результатом розгляду вказаної скарги, з врахуванням відповіді слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтава про те, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР по такій заяві ОСОБА_6 відсутні, оскільки неправомірні дії окремих службових осіб ВП №3 м.Лебедин ГУНП в Сумській області щодо закриття кримінального провадження, не містять складу будь-якого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги останнього задоволенню не підлягають, з посиланням на те, що заявник у своїй заяві не вказує обставин, які свідчать про вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його законність та обгрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Кримінальним кодексом України передбачено кримінальну відповідальність за:

- ст. 364 - зловживання владою або службовим становищем;

- ст. 366- службове підроблення.

Кожна із вищевказаних статей Кримінального кодексу України визначає окремий склад злочину, що має свої складові: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивна сторону, і особа, яка звертається із заявою, має розкрити суть та зазначити обставини, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, а у даному випадку у заяві ОСОБА_6 такі відомості відсутні.

Крім того, колегія суддів зауважує і на правовий висновок Верховного Суду висловлений у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 провадження № 51-4229км20, який було вірно враховано і слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення, відповідно до якого слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР, який кореспондується з положеннями ст. 214 КПК України, якою передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

Для висновку, що слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м.Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтавадопущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 02 листопада 2023 року про вчинення злочинів, підстав немає, за відсутності достатніх даних, які б свідчили про вчинення вказаних кримінальних правопорушень, за якими не ведеться досудове розслідування.

При цьому, апелянт не наводить додаткових обставин, які залишились поза увагою та не були враховані слідчим суддею, тобто, доводами апеляційної скарги правильність висновків оскаржуваної ухвали жодним чином не спростовано і під час апеляційного розгляду підстав, за яких скарга ОСОБА_6 підлягала до задоволення, колегією суддів встановлено не було.

У даному випадку, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 вдався до аналізу загальнодоступної інформації,з врахуванням його доводів щодо вчинення слідчим злочинів, передбачених ст. ст. 364, 366 КПК України,а фактично, він висловлює свою незгоду з процесуальними діями та рішенням, яке було прийнято за результатом розгляду кримінального провадження, як і вважає, що слідчим суддею вчинено вказані злочину, з посиланням на прийняте рішення за результатом розгляду його скарги, з яким він, також, не згоден, що про вчинення суспільного небезпечного винного діяння та наявність ознак вказаних кримінальних правопорушеньжодним чином не свідчить.

Також, колегія суддів враховує і те, що як зазначає сам апелянт, постанова слідчого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000101, в діях якої, при прийнятті вказаного рішення, заявник вбачав ознаки злочинів, передбачених ст. ст. 364, 366 КК України, була ним оскаржена у передбаченому законом порядку та скасована рішенням слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області, з направленням матеріалів для продовження досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми 16 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без зміни, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4