Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/272/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2024, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 07 год 43 хв 17.04.2024 до 07 год 43 хв 15.06.2024 та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

За участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2024 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Мотивуючи дану ухвалу, слідчий суддя зазначив про необхідність продовження по відношенню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування, через що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на стадію кримінального провадження, наявний реальний ризик, що підозрюваний у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, переховуватися та ухилятися від викликів слідчого, прокурора та суду, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на даний час органом досудового розслідування не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19.04.2024 таскасувати її і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

Отже, захисник вказує, що згідно до положень ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді, може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Таким чином, строк оскарження ухвали слідчого судді від 19.04.2024 минув 24.04.2024, а повний текст ухвали слідчого судді захисник отримав лише 30.04.2024 (а.м.к.142), що потягло його необізнаність про мотиви прийнятого рішення суду, у зв`язку з чим він зміг подати апеляційну скаргу лише 03.05.2024, а тому зазначені підстави пропущення строку апеляційного оскарження захисник вважає поважними та просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

При цьому захисник вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а запропонований стороною обвинувачення вид запобіжного заходу - безпідставним.

Також, захисник вважає, що слідчий суддя поверхово дослідив докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру, а в ухвалі не зазначено, яким саме чином той чи інший доказ свідчить про протиправну поведінку ОСОБА_7 .

Обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_7 намагатиметься реалізувати хоча б якийсь ризик із ст. 177 КПК України в рамках вказаного кримінального провадження стороною обвинувачення в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не встановлено.

Слідчим суддею взагалі не враховано образ життя, діяльність, заняття, соціальну роль, родину, вік, плани та наміри ОСОБА_7 , а тому проігнорувавши зазначені вимоги законодавства, слідчий суддя визначив заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто максимальний розмір, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, при цьому, не встановивши ні майновий стан підозрюваного, ні будь-які інші дані про його особу.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив її задоволення, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме журналу судового засідання, розгляд клопотання слідчим суддею проведений у присутності підозрюваного та його захисника - адвоката ОСОБА_6 (а.м.к.129), однак як зазначає в апеляційній скарзі захисник, копію повного тексту ухвали слідчого судді він отримав в суді лише 30.04.2024, що підтверджується долученою до справи відповідною розпискою (а.м.к.142).

З огляду на те, що відсутність повного тексту судового рішення тягне за собою необізнаність про обставини, які суд визнав установленими із посиланням на докази, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні такого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що означене унеможливлювало подачу апелянтом апеляційної скарги у строк визначений процесуальним законом, а тому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 19.04.2024 пропущений апелянтом з поважних причин, через що підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, старшим слідчим в ОВС ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000913 від 24.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17.04.2024 старший слідчий в ОВС ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 на шістдесят діб.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2024задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме з 07 год 43 хв 17.04.2024 до 07 год 43 хв 15.06.2024 та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також те, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що ОСОБА_7 немає стійких соціальних зв`язків у вигляді постійного місця роботи, а тому усвідомивши невідворотність свого вчинку, тяжкість та невідворотність покарання, яке йому загрожує та вільно пересуваючись по території України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, та проводяться першочергові слідчі дії, а тому існує ризик, що перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також, ОСОБА_7 офіційно не працює, що свідчить про наявність ризику продовження злочинної діяльності та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме: протоколами про проведення НСРД (а.м.к.40, 41, 45, 61-77), висновками експертів (а.м.к.50-51, 111-112), протоколом допиту свідка (а.м.к.52-53), протоколом обшуку (а.м.к.107-109), повідомленням про підозру (а.м.к.120-122),які у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. На час розгляду клопотання зазначені умови виконані.

З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_7 є обґрунтованою, а зібрані докази вказують на його причетність до вчинення даного злочину.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони з великою вірогідністю можуть виявитися недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про досить надмірний та необґрунтований розмір застави, то вони також є безпідставними, оскільки на думку колегії суддів, визначений судом першої інстанції розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі складає 242 240 грн є відповідним і достатнім щодо підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, він повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , обставини вчинення ним кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а також і зміст положень ч. 5 ст. 182 КПК України, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам вказаної норми закону.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах розмірів визначених положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України,за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 , про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19.04.2024 стосовно ОСОБА_7 .

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.04.2024, якою стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 07 год 43 хв 17.04.2024 до 07 год 43 хв 15.06.2024 та визначено заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2