Справа № 183/1573/24
№ 1-кс/183/381/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 19.02.2024 р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

2 лютого 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2024 року за №0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який неодноразово судимий.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан. Крім того, відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб.

Так, 19 лютого 2024 року, приблизно 01 годині 30 хвилини, ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 знаходились за місцем мешкання останнього, за адресою АДРЕСА_2 , де у них виник спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку майна, з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 19 лютого 2024 року, приблизно о 01 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 разом ОСОБА_7 , обійшли домоволодіння АДРЕСА_2 , зі сторони огороду, яке не огороджене парканом та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, незаконно потрапили на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняють злочин в умовах воєнного стану, побачили на подвір`ї вказаного домоволодіння генератор марки «Gazoline», модель «BS3500» червоного кольору, maxpower 2.8 KW, ratedpover 2.5 KV, 50 Hz, 230 V, що належить ОСОБА_8 , який визначили для себе, як об`єкт злочинного посягання. Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з метою викрадення вказаного генератору, винесли його за межі вказаної території домоволодіння у напрямку вулиці, тобто здійснили крадіжку вказаного генератору вартістю 5 000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 з викраденим майном, покинули місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 000 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

19 лютого 2024 року вказаний факт, внесено до ЄРДР за №0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

19 лютого 2024 року о 14.50 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

20 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0000250.

Достатність доказів для підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які мешкають в одному районі з підозрюваним ОСОБА_5 ,та які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Так, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_5 , винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрювана, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз: 08.01.2024 вироком Дніпровського Апеляційного суду по кримінальному провадженню №0000899 від 25.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Викладене вище свідчить про те, що останній розуміючи вагомість своєї належної законослухняної поведінки в суспільстві на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Застосування до ОСОБА_5 , тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється остання, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, наявність у ній реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваної покладених на неї процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник погодилися із заявленим клопотанням.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Новомосковським районним відділом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000250 від 19.02.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наданими слідчому судді матеріалами досудового розслідування: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.02.2024 р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.02.2024 р.; протоколом огляду місця події від 19.02.2024 р.; протоколом допиту потерпілої від 19.02.2024 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.02.2024 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2024 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2024 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.02.2024 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2024 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2024 р.; протоколом огляду предмета від 19.02.2024 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.02.2024 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 20.02.2024 р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.02.2024 р.; повідомленням про підозру 20.02.2024 р.; протоколом допиту підозрюваного від 20.02.2024 р.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану).

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснила, що маються ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

У зв`язку з цим суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику. Отже, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Підозрюваний обізнаний про адреси мешкання потерпілої та свідків, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо незаконного впливу на вказаних осіб.

У зв`язку з цим судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 вчинити інші кримінальні правопорушення суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Останній раз вироком від 08.01.2024 р. Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Отже вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 має системний характер, що свідчить про його високу суспільну небезпечність та відсутність переконань, направлених на дотримання законів України, про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого та стійке небажання стати на шлях виправлення.

На цих підставах суд вважає реальне існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд оцінює в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованих злочинів; вік та стан здоров`я підозрюваного, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; відомості про особу підозрюваного.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. З урахуванням положень ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою ОСОБА_5 слід рахувати з дня його затримання, а саме з 19.02.2024 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. (3028 грн. х 80).

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309 , 369, 372, 376, 392-395КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 19.02.2024 р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 18 (включно) квітня 2024 р..

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 21 лютого 2024 р. о 13 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1