Справа № 333/500/24
Провадження № 1-кс/333/354/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі суду м. Запоріжжя, скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі від 08.01.2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0000649 від 26.08.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

16.01.2024 року ОСОБА_4 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою у порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на рішення слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Своєю скаргою зазначає, що в провадженні першого СВ (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованим у м. Мелітополі перебуває кримінальне провадження № 0000649 від 26.08.2023 року за фактом невиконання головою Запорізької обласної державної адміністрації постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 року у справі № 280/6459/21 щодо не поновлення ОСОБА_4 у раніше займаній посаді, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. По даному провадженню її визнано потерпілою. З моменту внесення 26.08.2023 року відомостей про вказаний злочин до ЄРДР розслідування вже триває більше 4 місяців, чим порушуються розумні строки під час досудового розслідування.

До теперішнього часу слідчим ТУ ДБР не з`ясовано жодної обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбаченої ст. 91 КПК України, та розслідування здійснюється не за фактом невиконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду, а за фактом невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, що свідчить про нездійснення досудового розслідування взагалі.

Наразі, слідчим не вчинено жодних заходів щодо допиту ОСОБА_4 в якості потерпілої. Не допитано про обставини злочину посадових осіб та голову Запорізької обласної державної адміністрації. Не проведено тимчасових доступів до документів, котрі знаходяться у розпорядженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізького окружного адміністративного та Третього апеляційного адміністративного судів. Не призначено психологічної експертизи з метою встановлення завданих потерпілому кримінальним правопорушенням збитків немайнового характеру (моральної шкоди). Не здійснено перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 382 КК України на ч. 3 ст. 382 КК України у зв`язку із вчиненням злочину службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, та заподіянням істотної шкоди охоронюваним законом правам. Інші необхідні гласні (негласні) слідчі (розшукові) дії. Так, за час досудового розслідування, за фактом невиконання судового рішення головою Запорізької обласної державної адміністрації щодо не поновлення ОСОБА_4 у раніше займаній посаді відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 06.09.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 72696912 та державним виконавцем 04.12.2023 року винесено постанову про накладання штрафу відносно Запорізької обласної державної адміністрації на користь держави у розмірі 5 100,00 грн. Також, Запорізьким окружним адміністративним судом 22.12.2023 року у справі № 280/6459/21 винесено окрему ухвалу, якою визнано неправомірним дії Запорізької обласної державної адміністрації щодо не поновлення ОСОБА_4 у раніше займаній посаді на виконання рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 року. Зазначені рішення суду та державного виконавця підтверджують саме факт умисного невиконання головою Запорізької обласної державної адміністрації постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 року. Крім цього, Третім апеляційним адміністративним судом 11.07.2022 року у справі № 280/6459/21 розраховано середній заробіток за час вимушеного її прогулу в розмірі 705,47 грн. за один робочий день. Станом на сьогоднішній день вищезазначене рішення суду умисно не виконується більше 390 робочих днів, чим завдано мені істотної матеріальної шкоди (390х705,47) на суму більше 275 133,00 грн. у зв`язку із вимушеним незаконним прогулом через непоновлення на раніше займаній посаді, і з кожним днем ця шкода тільки зростає. Також ОСОБА_4 завдана моральна шкода пов`язана з моральними стражданнями через тривале непоновлення на роботі, через це втрачені її соціальні зв`язки з 01.07.2021 року (з моменту звільнення), зміни в організації життя, погіршення психологічного самопочуття через незаконний утиск її прав і свобод неправомірними діями органів влади, завдавши їй таким чином суттєвої шкоди, яку я оцінюю пропорційно матеріальній шкоді в сумі 275 133,00 грн. У вказаній адміністративній справі вже тривалий час, нехтуючи та зневажаючи Конституцією та Законами України, зухвало, цинічно, з мотивів явної неповаги до судової системи, не вчинено жодної дії головою Запорізької обласної державної адміністрації скерованою на виконання рішень судів, що не припустимо у правовій та демократичній країні. Так, обов`язковість судового рішення закріплена ст. 129-1 Конституції України, є однією з основних засад здійснення судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У зв`язку із тим, що слідчим ТУ ДБР не з`ясовано жодної обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 05.01.2024, у порядку ст. 220 КПК України до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі надіслано аргументоване клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій. Однак, 08.01.2024 року слідчим ТУ ДБР винесено постанову про часткову відмову у задоволені її клопотання та незаконно мотивовано тим, що вона особисто повинна здійснити допит голови ЗОДА за участі слідчого, про не важливість тимчасового доступу до документів судової справи № 280/6459/21, котрі вона сама частково надавала, однак не надавала всіх пояснень службових осіб і рух цієї справи, що підтверджує матеріальну шкоду та умисні дії порушників. Слідчим не розглянуто у клопотанні необхідності тимчасового доступу до постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за № 72696912 та окремої ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року у справі № 280/6459/21, та похідних документів до них, що також підтверджує матеріальну шкоду завдану злочинними діями та умисні дії порушників. Окрім цього, у порушення вимог ст. ст. 55-56 та 242 КПК України, якою зазначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди та протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру шкоди немайнового характеру (моральна шкода). Слідчим ТУ ДБР зазначено, що питання про призначення цієї експертизи розглянути після мого допиту, що аж ніяк не впливає на її результати, а натомість породжує тяганину у кримінальному провадженні, так як на протязі 4 місяців цього не було зроблено і не відомо коли буде виконано. На всі питання поставлені перед експертом та підтверджуючи документи можливо надати відразу після призначення експертизи, а не в майбутньому. Також, слідчим не здійснено перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 382 КК України на ч. 3 ст. 382 КК України у зв`язку із вчиненням злочину службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, та заподіянням істотної шкоди охоронюваним законом правам.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 просить визнати незаконною постанову слідчого Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі від 08.01.2024 року у цьому провадженні. Зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі: здійснити тимчасовий доступ до всіх документів, котрі знаходяться у розпорядженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізького окружного адміністративного та Третього апеляційного адміністративного судів, що стосується адміністративної справи № 280/6459/21; здійснити перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 382 КК України на ч. 3 ст. 382 КК України; винести постанову про призначення психологічної експертизи з метою встановлення завданих потерпілому кримінальним правопорушенням збитків немайнового характеру (моральна шкода); допит голови Запорізької обласної державної адміністрації та інших посадових осіб проводити без обов`язкової участі потерпілої. Встановити контроль про виконання рішення слідчого судді.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, при зверненні до суду просила скаргу розглянути без її участі.

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, проте у судовому засіданні, що відбувалося 06.03.2024 року заперечив проти задоволення скарги.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Стаття 24КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.

Статтею 303 КПК України, передбачено види рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть оскаржуватись під час досудового розслідування, а також визначено коло суб`єктів, які можуть подавати слідчому судді такі скарги.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк,

2)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування,

3)рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження,

4)рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи,

5)рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим,

6)рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки,

7)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій,

8)рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу,

9-1)рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування,

10)повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом ,

11)відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів скарги та додатків до неї, скаржниця ОСОБА_4 оскаржує постанову старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі, ОСОБА_5 про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Вказаною постановою старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі, ОСОБА_5 ОСОБА_4 відмовлено, зокрема, в проведенні тимчасового доступу до документів, котрі знаходяться в розпорядженні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Запорізької обласної державної адміністрації, Запорізького окружного адміністративного та Третього апеляційного адміністративного судів, посилаючись на те, що рішення судів вже долучені до матеріалів кримінального провадження. Таку відмову слідчий суддя вважає неправомірною, оскільки клопотання стосувалося саме доступу до документів, що стосуються фактичного виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 року у справі № 280/6459/21.

При цьому, всупереч доводів, викладених скаржницею, про те, що постановою старшого слідчого першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі, підполковника ДБР ОСОБА_5 їй відмовлено у здійсненні перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 382 КК України на ч. 3 ст. 382 КК України, слідчим суддею встановлено, що фактично постановою слідчого ОСОБА_4 правомірно наголошено на тій обставині, що такі дії наразі не підлягають задоволенню, оскільки відсутні задля цього підстави - не встановлені обставини вчинення дій, передбачених ч. 1 або ч. 2 ст. 382 КК України службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Тобто, слідчим не ухвалено категоричної відмови, а наголошено на тому, що дії з перекваліфікації кримінального правопорушення вчиняються за наявності для цього підстав, які наразі відсутні.

Що стосується призначення психологічної експертизи з метою встановлення завданих потерпілому кримінальним правопорушенням збитків немайнового характеру (моральна шкода), слідчим правильно вказано на ту обставину, що дане питання може бути вирішено після отримання результатів виконання постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 30.11.2023 року, якою визначена необхідність проведення допиту ОСОБА_4 слідчим ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому; зазначене питання станом на теперішній час неможливо вирішити без врахування показів потерпілої, насамперед щодо завданої їй шкоди немайнового характеру, адже жодними даними із вказаного приводу орган досудового розслідування не володіє та ОСОБА_4 не надавалися, а відповідно до матеріалів кримінального провадження, на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 року, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2023 по справі №280/6459/21 було замінено боржника, а саме Департамент промисловості та розвитку інфраструктури Запорізької обласної державної адміністрації та його правонаступника - Управління стратегічних галузей виробництва Запорізької обласної державної адміністрації та саме із вказаного структурного підрозділу Запорізької облдержадміністрації було списано 184 833 грн. 14 коп. на рахунок потерпілої ОСОБА_4 , як це передбачено постановою Третього апеляційного адміністративного суду.

Стосовно клопотання про допит голови Запорізької обласної державної адміністрації та інших посадових осіб, слідчим фактично роз`яснено потерпілій, що така процесуальна дія повинна проводитися відповідно до положень ст. 223 КПК України за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової)дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Оскільки голова Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_6 та інші посадові особи Запорізької ОВА перебувають на території Запорізької області, тому повноваження щодо їх допиту не може бути делеговано ТУ ДБР у м. Хмельницький (з дислокацією у м. Вінниця).

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_4 на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі від 08.01.2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0000649 від 26.08.2023 року підлягає частковому задоволенню лише в частині здійснення тимчасового доступу до всіх документів щодо виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 року у справі № 280/6459/21, що зберігаються в Запорізькій обласній державній адміністрації.

Керуючись ст. ст. 3,303-306, 307,309, 370 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі від 08.01.2024 року про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню № 0000649 від 26.08.2023 року - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі у м. Мелітополі ОСОБА_3 здійснити тимчасовий доступ до всіх документів щодо виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2022 року у справі № 280/6459/21, що зберігаються в Запорізькій обласній державній адміністрації.

В іншій частині вимоги скарги залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2024 року

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1