Справа №345/1903/24
Провадження № 1-кп/345/206/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000067, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Завадка, Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , працює ТОВ «Гудвеллі Україна», тракторист, одружений, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

що ОСОБА_4 , на початку березня 2018 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходився в АДРЕСА_2 де вирішив придбати підроблене посвідчення тракториста-машиніста, з метою отримання можливості керувати тракторами.

Згідно п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», посвідчення тракториста-машиніста видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби.

Таким чином, достовірно знаючи що для отримання посвідчення тракториста-машиніста у відповідності до вимог чинного законодавства необхідно здобути професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення та скласти теоретичний і практичний іспити, діючи всупереч встановленому порядку, ОСОБА_4 , вирішив придбати підроблене посвідчення тракториста-машиніста з метою подальшого його використання.

В такий протиправний спосіб, ОСОБА_4 , знаходячись в АДРЕСА_2 , де зустрівся із невстановленою досудовим розслідуванням особою та домовився про виготовлення посвідчення тракториста-машиніста та діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ввійшов в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідувань особою, яка повідомила що за грошову винагороду у сумі 1000 грн., зможе виготовити посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 , категорії «А1» та «А2».

При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_4 , про необхідність передачі фотокартки та особистих анкетних даних з метою розміщення на посвідченні тракториста-машиніста. В свою чергу ОСОБА_4 , виступивши пособником злочинних дій невстановленої особи, достовірно знаючи, що його фотокартка та особисті анкетні дані будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа - посвідчення тракториста-машиніста, при зустрічі надав невстановленій особі свою фотокартку та особисті анкетні дані, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа.

В подальшому, невстановлена особа виготовила посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 04.04.2018 р. категорії «А1» та «А2» видане на ім`я ОСОБА_4 , при цьому внесла завідомо неправдиві відомості в бланк посвідчення тракториста-машиніста відносно ОСОБА_4 та в кінці березня 2018 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в АДРЕСА_2 надала останньому для подальшого використання указаного підробленого документу.

Надалі, ОСОБА_4 , після отримання вищевказаного посвідчення тракториста-машиніста до 13 березня 2024 року, усвідомлюючи, що він порушує вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», умисно використовував завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 04.04.2018 р. категорії «А1» та «А2» виданого на своє ім`я у власних потребах, а саме для керування тракторами.

Таким чином, встановлено достатньо доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у пособництві в підробленні посвідчення тракториста-машиніста, яке видається державною установою і надає спеціальне право на керування тракторами, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про те, що оскільки на початку березня 2018 року він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, просить суд закрити кримінальне провадження на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які стосуються заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З правового висновку, викладеного в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 192/3301/16-к вбачається, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, яке відбулося у березні 2018 року.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, відповідно до положень ст. 12 КК України інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився трьохрічний строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

З огляду на дослідженні судом матеріали кримінального провадження, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2 та 3 ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

У зв`язку з цим, суд вважає клопотання обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку зі закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 314, 372, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: