УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/667/22

Провадження № 1-кп/486/34/2024

26 червня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ кримінальне провадження, внесене 23 квітня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської область, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Южноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, тобто в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків. 09 травня 2022 року о 22:00 год. ОСОБА_3 затримано в прядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. 10 травня 2022 року матеріали кримінального провадження за № 0000094, відомості про яке внесено до ЄРДР від 09 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, перекваліфіковано на ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України. 10 травня 2022 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, тобто закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду ОСОБА_6 від 10 травня 2022 року стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з триманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», 08 липня 2022 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, тобто останній вважається таким, відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Під час судового розгляду ОСОБА_3 чотири рази не з`явився до суду в судові засідання, призначені на 09 серпня 2022 року, 24 січня 2023 року, 21 червня 2023 року та 27 вересня 2023 року, у зв`язку з чим в останніх двох випадках судом застосовано привід обвинуваченого. У подальшому, в наступні судові засідання 22 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 27 грудня 2023 року, 27 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року та 12 травня 2024 року ОСОБА_3 також не з`являвся. При цьому, 27 лютого 2024 року отримав судову повістку, а також стосовно нього ухвалами суду до нього застосовувалися приводи на 22 листопада 2023 року, 05 березня 2024 року та 12 березня 2024 року.

Також захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_7 суду надано копію довідки про перебування ОСОБА_3 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 02 грудня 2023 року, проте, як було з`ясовано пізніше, військову службу останній не проходив, у списках особового складу зазначеної військової частини не значиться і не значився. Крім того, в період розгляду даної справи ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим останньому 20 вересня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні даного проступку у кримінальному провадженні № 0000108 від 05 вересня 2023 року. У цьому ж кримінальному провадженні 29 вересня 2023 року старшим дізнавачем ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за погодженням з процесуальним керівником винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_3 у зв`язку з ухиленням останнього від органу досудового розслідування.

31 березня 2024 року ОСОБА_3 було затримано на підставі ухвали суду від 12 березня 2024 року, а 01 квітня 2024 року стосовно нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 травня 2024 року включно, який потім продовжено до 27 червня 2024 року.

Завершити судовий розгляд до вказаного строку неможливо через те, що відповідно до визначеного порядку дослідження доказів необхідно допитати значну кількість свідків сторони обвинувачення, які ще жодного разу в суді не допитувалися і частина з яких на даний час перебуває за межами м. Южноукраїнська та Миколаївської області у зв`язку з проходженням військової служби.

Отже, на даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме: 1) переховуватися від суду. Доказами зазначеного ризику являється те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, один з яких, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строком від п`яти до восьми років, має не погашені та не зняті судимості за вчинення тяжких злочинів проти власності, тому під тяжбою отримання покарання, останній і в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України. Доказами існування такого ризику є викладені вище обставини ухилення його від досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000108, а також у кримінальному провадженні №0000081. 2) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Доказами зазначеного ризику являється те, що ОСОБА_3 неодноразово порушував свої обов`язки щодо явки за викликом суду у судові засідання, чим самим затягуючи розгляд справи відносно нього, а також повідомив суду недостовірні відомості щодо перебування на військовій службі, намагаючись ввести в оману як сторону обвинувачення, так і суд, з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини. 3) Вчинити інше кримінальне правопорушення. Доказами зазначеного ризику являється те, що ОСОБА_3 є раніше судимим за вчинення умисних майнових злочинів, маючи не погашені та не зняті у законному порядку судимості повторно вчинив новин умисний злочин проти власності, що є підставою вважати, що у майбутньому він, не маючи міцних соціальних зв`язків, роботи та постійного заробітку, зможе продовжити свою злочинну діяльність.

Крім того, ОСОБА_3 під час судового розгляду вчинив нове кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, тобто відносно своєї колишньої співмешканки, що свідчить про вперте небажання ставати на шлях виправлення. Зазначені ризики на даний час жодним чином не зменшилися і не відпали, а продовжують існувати.

Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений не погодився з клопотанням, просив застосувати відносно нього запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, або домашній арешт в нічний час доби, оскільки він не мав наміру переховуватись від суду, працював і проживав у м. Одесі, де пересувався через блокпости. Попередній захисник ОСОБА_7 не допомагала йому, а говорила, щоб він виїхав з м. Южноукраїнська. Підозра за ст. 125 КК України підозра за проступком. Колишня співмешканка спровокувала його. В нього є дитина, в якої в серпні День народження і він бажає провести цей день із дитиною, а також просить врахувати поганий стан його здоров`я, який погіршився внаслідок перебування його у СІЗО під час відбування покарання декілька років тому.

Захисник не погодилась із заявленим клопотанням. Просила застосувати більш м`який запобіжний захід, домашній арешт у нічний час з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України. Вважає, що сторона обвинувачення формально посилається на ті ж самі обставини для застосування до її підзахисного найсуворішого запобіжного заходу, незважаючи на прямий обов`язок доводити, що існуючі ризики протиправної поведінки обвинуваченого не зменшились та не відпали. ОСОБА_3 має постійне місце проживання. Вказує, що судові засідання, на які посилається прокурор були відкладені через неявку попереднього захисника обвинуваченого. Щодо перебування її підзахисного у м.Одеса, вказане зумовлене сімейним станом ОСОБА_3 , оскільки його співмешканка вагітна їх спільною дитиною. Крім того, ОСОБА_3 змушений був покинути місце проживання, у зв`язку із погіршенням стосунків із своїм колишнім захисником. ОСОБА_3 не повідомив про зміну свого місця проживання, оскільки не був обізнаний із таким порядком і про що йому не повідомила захисник. Довідку, яка містить ознаки підробки про проходження ОСОБА_3 військової служби, всупереч думки ОСОБА_3 було надано захисником. ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, а саме, перебуває у фактичних сімейних відносинах з ОСОБА_8 , має на утриманні дитину від попереднього шлюбу, а також виховує дитину ОСОБА_8 , має постійне місце проживання та зареєстроване місце проживання, є єдиним годувальником своєї матері та бабусі.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Южноукраїнського міського суду від 10 травня 2022 року ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з триманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор». Ухвалу з роз`ясненням обов`язків, покладених на обвинувачегого у разі внесення застави, було вручено ОСОБА_3 .

08 липня 2022 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, тобто останній вважається таким, відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В судові засідання 08 вересня 2023 року, 27 вересня 2023 року, 05 жовтня 2023 року, 22 листопада 2023 року, 06 грудня 2023 року, 27 грудня 2023 року, 26 січня 2024 року, 27 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року та 12 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Ухвали суду від 08 вересня 2023 року, 27 вересня 2023 року, 27 лютого 2024 року та 05 березня 2024 року про привід ОСОБА_3 в судові засідання виконані не були. Внаслідок неявки ОСОБА_3 в судові засідання, останнього було оголошено в розшук ухвалою суду від 12 березня 2024 року.

Захисником ОСОБА_7 було надано копію довідки про те, що обвинувачений перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 02 грудня 2023 року. На перебування ОСОБА_3 на військовій службі посилались і родичі обвинуваченого працівникам поліції під час виконання ухвал про привід. При зверненні судом до військової частини з метою направлення до суду відповідного наказу, було з`ясовано, що ОСОБА_3 у списках військової частини НОМЕР_1 не значиться і не значився, що підтверджує ризик переховування від суду, на який посилався прокурор у клопотанні. Під час виконання ухвали про привід від 27 лютого 2024 року поліцейським у рапорті зазначено, що ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції про те, що він є військовослужбовцем. Проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 та надав копію довідки. На виконання ухвали суду від 05 березня 2024 року працівником поліції повторно на виконання приводу було надано довідку про проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . Оскільки військова частина повідомила, що таку довідку не видавала, ОСОБА_3 , за клопотанням прокурора, було оголошено в розшук ухвалою від 05 березня 2024 року.

Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року змінено ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до шістдесяти днів, тобто до 29 травня 2024 року включно.

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року продовжено ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до шістдесяти днів, тобто до 28 червня 2024 року включно.

На час надходження обвинувального акту до суду, судом було встановлено, що існували ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування від суду, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доведені прокурором раніше ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме, ризик переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень на даний час не відпали. Вказане підтверджується, як неодноразовою неявкою ОСОБА_3 в судові засідання, так і повідомленням про підозру ОСОБА_3 у вчиненні інших кримінальних правопорушень.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, для не продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено.

Суд ввжає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

ОСОБА_3 не виконував обов`язки під час дії відносно нього запобіжного заходу застави, хоча достоменно про них знав, оскільки отримував ухвалу про застосування запобіжного заходу, тому застава не може бути застосована до нього на підставі п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до шістдесяти днів, тобто до 24 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Строк дії ухвали до 24 серпня 2024 року включно.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1