Справа № 461/1864/18
Провадження № 1-в/461/106/24
УХВАЛА

Іменем України

23.05.2024 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові подання фахівця Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про призначення покарання за сукупністю вироків стосовно засудженого ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024 фахівець Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням начальника Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 , звернулася до суду з поданням про призначення покарання за сукупністю вироків, в порядку ст.71 КК України, стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Представник органу пробації в судовому засіданні подання підтримала, просила таке задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення подання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, з матеріалів подання вбачається, що останній з 18.01.2019 перебуває в розшуку.

Заслухавши пояснення представника органу пробації та прокурора, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.05.2018 у справі №461/1864/18 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим покаранням, призначеного за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.03.2018, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 05.12.2017 та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді двох років двох місяців позбавлення волі.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23.05.2019 вирок Галицького районного суду м.Львова від 08.05.2018 в частині призначеного покарання змінено.

Окрім того, вироком Залізничного районного суду м.Львова від 04.01.2018 у справі №462/5699/17 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначено йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік.

З матеріалів подання вбачається, на час ухвалення вироку від 08.05.2018 Галицьким районним судом м.Львова не враховано вирок Залізничного районного суду м.Львова від 04.01.2018 у справі №462/5699/17, в зв`язку з чим орган пробації звернувся до суду з вказаним поданням.

Відповідно до ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має вирішувати питання, зокрема, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

У відповідності до п. 11, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до питання про застосування покарання за наявності кількох вироків постає перед судом під час їх виконання, зокрема, у випадку, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній за часом вирок, і тому не призначив покарання за сукупністю вироків.

Також у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Як слідує з роз`яснень, що викладені в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п.п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що питання, пов`язані з виконанням вироку за наявності інших вироків, розглядається судом у порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України, у випадках: а) коли щодо засудженого є вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за сукупністю вироків; б) коли під час виконання покарання, призначеного за сукупністю вироків, перший з яких скасований касаційною інстанцією, внаслідок чого необхідно виключати призначену відповідно до нього міру покарання.

Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України 1960 р. (на сьогодні ст. 71 КК України) не було вирішено.

Крім того, у порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Таким чином, визначаючи порядок застосування покарання засудженому, стосовно якого є не приведений у виконання вирок, про який не було відомо суду, що ухвалив останній вирок, суд зобов`язаний керуватися ст. 71 КК України та призначити за правилами цієї статті покарання шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, а остаточне покарання повинно бути більшим, ніж призначене за кожним з вироків окремо.

З урахуванням викладеного, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого ОСОБА_5 та виконання постановлених відносно нього вироків, враховуючи недопустимість погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд-

На підставі викладеного, керуючись ст.71 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання фахівця Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про призначення покарання за сукупністю вироків стосовно засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1