Справа № 932/1529/24
Провадження № 1-кс/932/525/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Рздан Республіци Вірменія, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, працевлаштованого із 23.02.2024 барменом у ФОП ОСОБА_8 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.2 ст.296 КК України,

в межах кримінального провадження №0000604 від 20.02.2024, -

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , перебуваючи в салоні автомобіля «Mercedes-Benz S63 AMG», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювали переслідування та аварійно небезпечні маневри щодо автомобіля «Hyundai Accent» під керування ОСОБА_10 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів яке унеможливило їх подальший рух.

Далі ОСОБА_5 відкрив двері автомобіля «Hyundai Accent» та наніс удар ступнею правої ноги в область обличчя потерпілого ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 утримував двері автомобіля.

Пізніше ОСОБА_5 та ОСОБА_9 нанесли удари руками в область голови ОСОБА_10 .

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України..

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.296 КК України та щодо нього існують ризики, що передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В судовому засіданні прокурори клопотання підтримали, навели пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Підозрюваний підозру заперечив, зазначив, що ОСОБА_10 порушував правила Дорожнього руху, тому вони із ОСОБА_5 посигналили йому. ОСОБА_10 посигналив у відповідь та щось жестикулював. Вони вирішили поїхати за потерпілим та з`ясувати його позицію. По дорозі потерпілий через відкрите вікно свого автомобіля почав їх ображати та саме потерпілий допустив зіткнення з їх автомобілем. Після зіткнення вони вийшли із авто, оскільки потерпілий вів себе агресивно, ображав їх та замахнувся вони нанесли йому декілька ударів.

Щодо задоволення клопотання підозрюваний заперечив.

Захисник заперечила обґрунтованість підозри, зокрема факт хуліганства, оскільки між підозрюваними та потерпілим виник конфлікт. Вказала, що підозрюваний офіційно працевлаштований, проживає з батьками, заходів до переховування не вчиняв, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши доводи прокурорів на підтримання заявленого клопотання, заперечення підозрюваного та захисника, дослідивши надані сторонами докази, встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 20.02.2024, за №0000604, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України.

22.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.296 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 підозрюється в грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб.

На обґрунтування підозри стороною обвинувачення надано наступні докази:

- протокол допиту потерпілого, який вказує, що особи на автомобілі «Mercedes-Benz S63 AMG» переслідували його, погрожували з вікна, нецензурно лаялися, підрізали його автомобіль, зближувалися з ним та допустили декілька зіткнень, після того як автомобілі не могли продовжувати рух, двоє осіб вийшли з автомобіля «Mercedes-Benz S63 AMG» відрили двері його автомобіля, наносили йому удари, нецензурно висловлювалися принижуючи його, висловлювали погрози фізичною розправою, плювали у його бік;

- довідку Дніпропетровської обласної клінічної офтальмологічної лікарні;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за якими потерпілий впізнав обох підозрюваних;

- протоколи огляду обох автомобілів із відображеннями механічних пошкоджень;

- протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим;

- протоколи огляду відеозаписів де зафіксовано рух автомобілів та нанесення тілесних ушкоджень, які узгоджуються із поясненнями потерпілого;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які узгоджуються із поясненнями потерпілого.

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками зі свідками, які впізнали підозрюваних.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Заперечення сторони захисту про те, що між підозрюваними та потерпілими був конфлікт не беруться до уваги.

Зокрема, як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 10.11.2020 у справі №442/66/16-к, надавати правильну кримінально-правову оцінку хуліганству та відмежовувати його від інших кримінально караних діянь належить, зокрема, за об`єктом злочину і такою ознакою суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), протиставити себе іншим чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і установлених у суспільстві правил поведінки.

Тому наявність особистих неприязних стосунків між особами само по собі ще не свідчить про відсутність хуліганського мотиву в діях обвинуваченої особи, адже для визначення мотиву злочинних дій потрібно враховувати їх характер та спосіб вчинення, причини, що спонукали особу вчинити певні дії, поведінку обвинуваченого та потерпілих до і під час події.

Із оглянутих доказів вбачається вчинення підозрюваними, у громадському місці дій, позбавлених будь-якої необхідності, які очевидно викликані бажанням показати свою винятковість, протиставити себе потерпілому та іншим учасниками дорожнього руху, пов`язані з неповагою до потерпілого, людської гідності та байдужим ставленням до правил дорожнього руху.

Щодо виду запобіжного заходу та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, зазначаю таке.

Ризик можливого переховування, на даній, початковій стадії досудового розслідування, може бути мотивовано тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному - позбавлення волі на строк до чотирьох років та відсутністю соціальних зв`язків підозрюваного.

Ризик незаконного впливу на потерпілого обґрунтовується фабулою підозри, показаннями та заявою потерпілого, у яких він вказує, зокрема про погрози йому та його рідним фізичною розправою у випадку звернення до правоохоронних органів.

При цьому факт проживання підозрюваного із батьками, що є недоведеним, неспроможні гарантувати утримання його від реалізації встановлених ризиків у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сторона захисту не навела об`єктивних доводів, які б перешкоджали цілодобовому домашньому арешту чи хоча б вказували на його недоцільність.

Доводи щодо роботи підозрюваного не беруться до уваги, адже підозрюваного прийнято на роботу у день розгляду клопотання - 23.02.2024 (повідомлення про прийняття подано 13:59 год.). При цьому підозрюваний вказував про проходження ним випробування, що не відповідає наданим документам, адже випробування розпочалася 23.05.2024. Крім того підозрюваний не зміг пояснити щодо його робочого часу та розміру заробітної плати.

Викладене вказує на штучне створення обставини працевлаштування для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Домашній арешт в певний період доби, враховуючи, що злочин було вчинено приблизно о 16:20 год., не спроможний запобігти реалізації встановлених ризиків.

Аналогічно й застава в максимальному розмірі, визначеному законом для нетяжкого злочину.

Враховуючи усе наведене в сукупності, вважаю необхідним застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт цілодобово.

Із врахуванням встановлених ризиків покладаю на підозрюваного обов`язки, яких він повинен дотримуватися.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовільнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити йому покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 22.04.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено 28.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1