1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1972/24 1-кп/335/530/2024
23 лютого 2024 року м.Запоріжжя
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 22 лютого 2024 року було призначено підготовче судове засідання.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , його захисник - адвокат ОСОБА_7 та законний представник - ОСОБА_8 вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, вважаю, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складено у відповідності з вимогами ч.1 ст.511 КПК України, яка перебачає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Відповідно до п.5 ч.4 ст.314-1 КПК України досудова доповідь щодо особи, стосовно якої прокурором складено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, не складається.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення клопотання до судового розгляду.
Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито.
Коло осіб, які беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, потерпілий, представник потерпілого, особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законний представник та захисник.
Крім того, прокурором було подано клопотання про продовження строку застосованого відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя скеровано клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №42 ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав на психотичний, шизофреноподібний розлад, переважно поліморфний, внаслідок вживання психоактивних речовин (згідно МКХ 10 F 11.53). За своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ч.2 ст.19 КК України. Потребує примусових заходів медичного характеру - лікування в спеціалізованому закладі. В теперішній час виявляє розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (в даний час утримання в умовах що виключають вживання) (згідно МКХ 10 F - 19.21).
У зв`язку з зазначеним, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» строком до 25.02.2024.
Наразі, оскільки строк застосованого запобіжного заходу закінчується, сторона обвинувачення зазначає про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на експертів, потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, прокурор зазначає про те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, вчинив злочин за який законом передбачено призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, на підставі чого вважає, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним тяжкого злочину може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК.
Крім того, ОСОБА_6 з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом вмовлянь, залякування, оскільки обізнаний про місце роботи вказаних осіб, яке стало місцем вчинення кримінального правопорушення, що є ризиком передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, під час вчинення кримінального правопорушення не розумів свої дії та те міг керувати ними, як і на теперішній час, що свідчить про те, що він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Прокурор також посилається на те, що ОСОБА_6 на момент скоєння правопорушення страждав на психотичний, шизофреноподібний розлад, переважно поліморфний, внаслідок вживання психоактивних речовин (згідно МКХ 10 F 11.53). За своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує примусових заходів медичного характеру - лікування в спеціалізованому закладі. В теперішній час виявляє розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (в даний час утримання в умовах що виключають вживання) (згідно МКХ 10 F - 19.21). За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Вказані обставини, на думку прокурора, створюють підстави й для висновку про те, що зміна запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 на більш м`який, тобто передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом є недостатнім з метою запобігання можливим ризикам.
Прокурор також посилається на те, що зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку ОСОБА_6 для громадян, про необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, а так само припинення можливості сховатися від суду та перешкодити виконанню процесуальних рішень.
На думку прокурора це є вагомою підставою вважати про те, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом для ОСОБА_6 буде саме поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Таким чином прокурор вважає, що ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зменшилися, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора та просила суд його задовольнити.
Особа стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , його захисник - адвокат ОСОБА_7 та законний представник - ОСОБА_8 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Разом з тим, після того, як головуючий почав ставити питання ОСОБА_8 щодо стану його здоров`я, останній повідомив проте, що йому не подобаються умови в лікарні, у зв`язку з чим просив суд відпустити його додому, аби він міг лікуватися в домашніх умовах. Після того, як ОСОБА_8 змінив свою позицію щодо клопотання прокурора, його позиція була підтримана його захисником та законним представником.
Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора суд дійшов наступного висновку.
До Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя скеровано клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, яке на теперішній час не розглянуто.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 42, ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав на психотичний, шизофреноподібний розлад, переважно поліморфний, внаслідок вживання психоактивних речовин (згідно МКХ 10 F 11.53); за своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними; підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України; потребує примусових заходів медичного характеру - лікування в спеціалізованому закладі; в теперішній час виявляє розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (в даний час утримання в умовах що виключають вживання) (згідно МКХ 10 F- 19.21); за своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та вказане хронічне психічне захворювання позбавило ОСОБА_6 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого їй діяння, він потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщенням до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
У судовому засіданні було встановлено, що ризики які були підставою для обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зміні на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду; ризик незаконного впливу на експертів, потерпілого та свідків; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися та продовжують існувати.
Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи висновок експерта, щодо психічного стану ОСОБА_6 , суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення його належної процесуальної поведінки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що клопотання прокурора є цілком законним та обґрунтованим, а тому ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до психіатричного закладу: Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» строком на 60 днів.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 177-178, 314-316, 369-372, 508 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Проведення судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про продовження строку застосованого відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до психіатричного закладу: Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» строком на 60 днів до 22 квітня 2024 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 лютого 2024 року.

Повний текст ухвали виготовлено 26 лютого 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1