Справа 556/629/24
Номер провадження 1-кп/556/132/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 .

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого - філії «Рафалівське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в селищі Володимирець, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження 0000307 від 09.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, військовозобов"язаного, освіта середня, не одруженого, працює менеджером у ФОП « ОСОБА_7 », не судимого,-

за ч.3, ч.4 ст.246 КК України-

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 , 08.08.2023, (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 12 год. 24 хв.), маючи намір спрямований на незаконну порубку дерев, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у порушення вимог ст.ст. 67, 69, 86 Лісового кодексу України, Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань спеціального використання лісових ресурсів», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили, марки «STIHL MS 260/С», самостійно, на ділянці лісового масиву, яка відноситься до земель лісогосподарського призначення державної форми власності та перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», у кварталі 37 виділу 7 Мульчицького лісництва філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України», що розташований неподалік с. Журавлине, Вараського району Рівненської області, здійснив незаконну порубку 5 (п`яти) сироростучих дерев, породи «Сосна», діаметрами пнів 40 см. - 2 шт., 45 см. - 1 шт., 49 см. 1 шт., 50 см.- 1 шт., повністю відокремивши стовбури дерев від шийки кореня до ступеня припинення росту, чим згідно з розрахунком, проведеним відповідно до додатку №1 постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», спричинив тяжкі наслідки державним інтересам в особі філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України» та навколишньому природному середовищу на загальну суму 80 920 грн 86 коп., що в 60 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Своїми умиснами діями, які виразились у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 17.11.2023 у достовірно невстановлений час, але не пізніше 16 год. 36 хв., використовуючи трактор, моделі DW404DR, із заводським номером та номером шасі НОМЕР_1 , без реєстраційних номерів, який обладнаний навантажувальним пристроєм (погружчиком) та приєднаним до трактора причепом кустарного виробництва, приїхав на ділянку лісового масиву, яка відноситься до ботанічного заказника місцевого значення «Мульчицький», що входить до складу природно-заповідного фонду України і є складовою екологічної мережі України та перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», де на території кварталу 32 виділу 60 Мульчицького лісництва філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України», що розташована неподалік с. Журавлине, Вараського району Рівненської області, виявив місце незаконної порубки дерев та незаконно зрубані невстановленими особами колоди дерев породи «Вільха».

В подальшому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливою метою, завідомо знаючи про факт незаконної порубки лісу, маючи намір на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, у порушення вимог ст. 54 Лісового кодексу України, Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 року № 761 «Про врегулювання питань спеціального використання лісових ресурсів», без відповідних дозвільних документів, виданих уповноваженим органом, здійснив навантаження на причіп 11 (одинадцяти) колод незаконно зрубаних дерев породи «Вільха», загальною кубомасою 4,16 м3, з діаметрами комлевих частин від 35 см. до 53 см., ринкова вартість яких становить 5 200 грн. 00 коп., після чого розпочав рух з території місця незаконної порубки у напрямку с. Журавлине. 17.11.2023 о 16 год. 36 год. ОСОБА_4 , під час перевезення незаконно зрубаних дерев, неподалік хутору Ямне, с. Журавлине, Вараського району Рівненської області був виявлений працівниками Мульчицького лісництва філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України», які викрили та припинили його злочинні дії.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у перевезенні незаконно зрубаних на території природно-заповідного фонду дерев, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України.

28 лютого 2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, підозрюваний повністю визнав свою вину у зазначеному діянні і зобов`язався: беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч. 4 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ч. 3 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого від призначеного покарання, з випробуванням.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Визначили долю речових доказів.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Представником потерпілого у кримінальному провадженні надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст. 246 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною. ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Кримінальні правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, за ч.3 ст.246 відноситься до нетяжкого злочину, за ч.4 ст.246 КК УКраїни - до тяжкого. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкціям, які передбачені в ч.3, ч.4 ст. 246 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначити покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України. Іспитовий строк обвинуваченому обрати терміном на один рік.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3, ч..4 ст. 246 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Ухвалами слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 серпня 2023 року, від 06 грудня 2023 року накладено арешт на: чотирнадцять колод деревини породи сосна, приблизною довжиною по 5 м кожна, загальною кубомасою приблизно 4,204 куб.м; стяжний кріпельний ремінь помаранчевого кольору, марки «Belauto BC 5-10»; бензопилу, марки «Stihl MS 260/c»; деревину породи «Вільха», загальною кубомасою близько 4,16 м3.

Згідно ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі наведеного, слід зняти арешт з вищезазначеного в ухвалах слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області майна.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад тритисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів: 14 (чотирнадцять) колод дерев породи «сосна», приблизною довжиною по 5 м. кожна, загальною кубомасою приблизно 4,204 м3; стяжний кріпельний ремінь, помаранчевого кольору, марки «BELAUTO BC 5-10»; бензопилу, помаранчевого кольору, марки «STIHL MS 260/С»; деревину породи «Вільха», загальною кубомасою близько 4,16 м3, на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати їх власність держави.

Питання інших речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України,

Також з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 10539 (десять тисяч п"ятсот тридцять дев"ять) гривень 68 копійок, згідно ст.124 КПК України.

Відносно ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

На підставі наведеного, керуючись статтями 174, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 лютого 2024 року, укладену між прокурором Вараської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000307 від 09.08.2023 за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 246, ч.4 ст.246 КК України і призначити покарання:

- за ч.3 ст.246 КК України - (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 4 ст.246 КК України (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 10 539 (десять тися п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 68 копійок.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалами слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 серпня 2023 року, від 06 грудня 2023 року, а саме з: чотирнадцяти колод деревини породи сосна, приблизною довжиною по 5 м кожна, загальною кубомасою приблизно 4,204 куб.м; стяжного кріпельного ременя помаранчевого кольору, марки «Belauto BC 5-10»; бензопили, марки «Stihl MS 260/c»; деревини, породи «Вільха», загальною кубомасою близько 4,16 м3.

Речові докази:

- оптичний диск CD-R диск з маркуванням на поверхні «ALERUS», на якорму міститься інформація, що має значення для кримінального провадження зберігати в матеріалах справи;

На підставі ст. ст. 96-1. 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави майно, здобуте злочинним шляхом та пристосоване і використане як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме: 14 (чотирнадцять) колод дерев породи «сосна», приблизною довжиною по 5 м. кожна, загальною кубомасою приблизно 4,204 м3; стяжний кріпельний ремінь, помаранчевого кольору, марки «BELAUTO BC 5-10»; бензопилу, помаранчевого кольору, марки «STIHL MS 260/С»; деревину породи «Вільха», загальною кубомасою близько 4,16 м3.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної

відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.246 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, представнику потерпілого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1