ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1116/24 Справа № 183/4965/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №000000557 від 03.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Миколаївка, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, що підтверджується долученими до клопотання слідчого процесуальними документами у їх сукупності. Судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Новомосковського міськрайонного суду від 08.04.2024 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК та йому призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. Вказана судимість не погашена, а тому вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 має системний характер, що свідчить про його високу суспільну небезпечність та стійке небажання стати на шлях виправлення.

Слідчим суддею зазначено, що прокурором не надано доказів того, яким чином застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання лише у нічний час може запобігти заявленим ризикам. Зазначено, що запропонований слідчим запобіжний захід фактично не відрізняється від особистого зобов`язання, оскільки у разі застосування як нічного домашнього арешту, так і особистого зобов`язання підозрюваний не позбавляється права вільного пересування на території населеного пункту у денний час доби. При цьому, враховуючи воєнний стан в країні та встановлення комендантської години у нічний час, підозрюваний зобов`язаний знаходитись вдома у нічний час, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 20:00 до 06:00 години, та покласти на ОСОБА_7 обв`язки передбачені ст. 194 КПК.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та доведеність заявлених ризиків та неможливість ним запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Так, органом досудового слідства відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , є особою раніше судимою, протягом невеликого проміжку часу вчинив новий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим останній з метою уникнення від відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги дані про особу підозрюваного, який міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, офіційно не працевлаштований, легального джерела доходу не має, раніше неодноразово судимий, крім того стосовно ОСОБА_7 в суді першої інстанції перебувають три обвинувальні акти, що свідчить про доведеність ризиків продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що слідчий суддя в порушення норм ст. 177, 178 КПК, не у повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, не співставив існуючи у справі ризики, характер скоєного кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без змін, а апеляцію без задоволення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні з викладених в ній підстав. Повідомила на питання суду, що на сьогоднішній день обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 скеровано до суду.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що Новомосковським ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000557 від 03.05.2024 за ч. 2 ст. 190 КК, що є нетяжким злочином.

14 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі.

Що стосується висновку слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ОСОБА_7 ризиків, передбачених п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, то його колегія суддів вважає обгрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, яке відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії нетяжких злочинів за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Також колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення цих ризиків шляхом застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК лише у такий спосіб.

При цьому враховується, що ризики переховування, а також незаконного впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженню хоча і існують, однак є мінімальними, оскільки по справі проведені усі необхідні первинні слідчі дії, допитано свідків, потерпілого та на час апеляційного розгляду обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 скеровано до суду першої інстанції. Окрім цього стороною обвинувачення не надано належних доказів того, що підозрюваний за час проведення досудового розслідування здійснював спроби переховування чи перешкоджання розслідуванню особисто чи через третіх осіб.

Крім того, підозрюваний дотримувався належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та самостійно прибув до суду, для участі у розгляді апеляційної скарги прокурора.

Також приймається до уваги, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_7 фактично перебуває під особистим зобов`язанням 20 днів, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК, та здійснення спроб переховування, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостаньо дієвим.

Суд апеляційної інстанції також зважає на те, що на час апеляційного розгляду у даному кримінальному провадженні досудове розслідування закінчено та стосовно ОСОБА_8 складено та скеровано до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт, у зв`язку з чим доцільність подальшого застосування запобіжного заходу його змін чи продовження буде предметом розгляду суду під час судового провадження.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 177,178, 181, 404, 405, 407 КПК, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №000000557 від 03.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосування особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4