печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Головуючим суддею ОСОБА_1 12.03.2024 отримано обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 14.06.2022 року, стосовно вчинення ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , просив відмовити у задоволенні клопотання. Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі.

Суд вважає доведеною ту обставину, що ризики, про які зазначив прокурор, є реальними.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань, перебуваючи на свободі може вчинити інше кримінальне равопорушення.

3 урахуванням викладених обставин жоден інший більш м?який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Так, інші більш м?які запобіжні заходи не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки обвинувачений і надалі матиме можливість, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зазначається, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинене кримінальне правопорушення, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за кримінальне правопорушення, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув?язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв?язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, беручи до уваги особливу суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим, враховуючи, що заявлені ризики, а саме: ризики переховування від суду, впливу на свідків та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачені ст. 177 КПК України, існують, суд вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 12.07.2024.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченого ОСОБА_5 розмір застави у розмірі 1300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 936 400 грн.

При визначені розміру застави, суд враховує конкретні обставини інкримінованих діянь, тяжкість кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, відомості, які характеризують особу обвинуваченого та вважає за можливе визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Крім цього, обираючи стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього обов`язки.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідатиме особі обвинуваченого, характеру та тяжкості злочину, позбавить можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, стан його здоров`я на даний час не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 179, 182, 183, 194, 331, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 12.07.2024 включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави як альтернативний запобіжний захід.

Визначити заставу у розмірі 1300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 936 400 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р UA1012089;

МФО (код банку) 820172;

Одержувач ТУ ДСАУ в м. Києві ;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

Банк одержувача Державна казначейська служба України м. Київ.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Печерського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1