ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/481/24 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 644/2459/24 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0001782 від 21.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2024 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме - до 03.06.2024 року, визначено заставу у сумі 500 000 гривень, при внесенні якої підозрюваний підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього наступних обов`язків: - прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України; - утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваним ОСОБА_8 і потерпілими у даному кримінальному провадженні; -носити електронний засіб контролю. Не погодившись з зазначеною ухвалою, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу відмовити. У випадку незадоволення скарги в цій частині, захисник просить зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обгрунтування апеляційних вимог захисник посилається на те, що стосовно ОСОБА_7 у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженню, де щодо ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешт, який обвинувачений не порушував. Всі його відрядження були узгоджені з слідчим та прокурором. Починаючи з 25.11.2023 до 05.04.2024 щодо ОСОБА_7 діяв запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Посилання слідчого судді на тяжкість покарання не обгрунтовує ризиків, враховуючи, що в подальшому, після направлення обвинувального акту до суду, мають бути застосовані положення статті 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів, тому повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України, нічого не змінює в процесуальному плані. ОСОБА_7 про наявність кримінального провадження було відомо ще з 29.11.2023, за цей час він мав вчинити будь-які дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, однак не вчинив. Захисник вказує на неправильну кваліфікацію дій підозрюваного за ознакою розміру, вважає, що органом досудового розслідування було штучно створено умови для кваліфікацій дій фігурантів саме за частиною 4 статті 190 КК України, з метою проведення НСРД. Зазначає, що слідчим суддею визначено непомірний розмір застави. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001782 від 21.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України. 03.04.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України. Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, оцінюючи сукупність обставин, а саме: наданих органом досудового розслідування доказів на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України та дані, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками слідчого судді та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам статей 193-194, 196 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України. Слід зауважити, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). На даній стадії досудового розслідування, перевіряючи ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення, що є завданням судового провадження в суді першої інстанції. Захисник не погоджується з кваліфікацією дій підозрюваного та вважає, що кваліфікація за частиною 4 статті 190 КК України є штучно створеною органом досудового розслідування. Разом з тим, матеріали долучені до клопотання слідчого, зокрема зміст протоколу допиту потерпілої, вказують на обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України. Інші обставини, на які вказує захисник, мають бути перевірені під час досудового розслідування. Мотивованими є висновки слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки як встановлено слідчим суддею 26.11.2023 ОСОБА_7 , до якого вже був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на підставі ухвали слідчого судді від 25.11.2023, зустрічався з підозрюваним ОСОБА_8 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Підозрюваний офіційно не працює, не має законного джерела доходів, через що може вчинити інші кримінальні правопорушення. Свідок ОСОБА_10 слідчому судді пояснила, що підозрюваний не має сім`ї, з дружиною розлучився, із співмешканкою не живе, переїхав проживати до неї з моменту обрання йому цілодобового домашнього арешту. Його джерела доходів їй невідомі, зі слів ОСОБА_7 він займався тимчасовими роботами по будівництву. Небезпідставними є висновки слідчого судді щодо наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи встановлені на теперішній час органом досудового розслідування обставини, зміст протоколів допитів потерпілої, свідків, підозрюваного ОСОБА_8 , який звільнений з-під варти, що в сукупності не виключає ризику здійснення ОСОБА_7 впливу на вказаного підозрюваного, потерпілу та свідків у кримінальному провадженні. Безпідставними є посилання захисника на можливість за певних умов в подальшому призначення ОСОБА_7 покарання на підставі статті 70 КК України чи застосування статті 75 КК України, що на переконання захисника, спростовує висновки слідчого судді щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З такими доводами неможливо погодитися, оскільки ОСОБА_7 , будучи підозрюваним в іншому кримінальному провадженні, підозрюється у вчиненні в цей же період нового тяжкого умисного кримінального правопорушення, що свідчить про його неналежну процесуальну поведінку та вказує на реальну можливість вчинення ним дій, передбачених статтею 177 КПК України у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу. Слідчим суддею встановлені достатні підстави, визначені КПК України, для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, впливати на учасників у кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, апеляційний суд враховує наведені дані про особу підозрюваного, зміст повідомленої підозри, тяжкість інкримінованого злочину. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді щодо виду застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід на початковій стадії досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування, якою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Визначаючи підозрюваному альтернативний вид запобіжного заходу - заставу в сумі 500 000 гривень, слідчий суддя врахував обставини інкримінованого злочину, суму коштів, яка є предметом злочину, наявність щодо ОСОБА_7 іншого кримінального провадження та вважав, що саме такий розмір застави достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, з чим погоджується суд апеляційної інстанції. Слідчим суддею наведені обгрунтовані мотиви для визначення розміру застави понад встановлені пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України межі, у зв`язку із чим підстав для зменшення розміру застави, як про це зазначає захисник, не вбачається. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для її скасування та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу чи зменшення розміру застави.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: