Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1025/21
Провадження № 1-кп/475/34/24
У Х В А Л А

27.06.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про закриття кримінального провадження, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 24.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності :

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Доманівського районного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2,3 ст.191, ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України.

17 травня 2024 р. до Доманівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000010 від 24.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України, на підставі ч. 4 ст. 286 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання про на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч.1 ст.172, ст.175 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення даного клопотання.

Потерпілі не заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло три роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Дане кримінальне провадження на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Відповідно до п.п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відносить кримінальних проступків, за яке призначенне покарання менш суворе ніж позбавлення волі. Вказаний проступок обвинувачений ОСОБА_4 вчинив в березні 2020 року.

Окрім того що ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відносить кримінальних проступків, за яке призначення покарання менш суворе ніж позбавлення волі. Вказаний проступок обвинувачений ОСОБА_4 вчинив в липні 2021 року

Відповідно до ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КПК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно, для кваліфікації дій ОСОБА_4 необхідно застосовувати санкцію ч. 1 ст. 175 КК України чинною на час вчинення кримінального проступку, якою було передбачено покарання у вигляді штрафу від тисячі до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

З огляду на наведене, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.172, ч.1 ст.175 КК України закінчився строк давності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Судом обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Обвинувачений зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої за ч.1 ст. 172, ч.1 ст.175 КК України, закривши відповідне кримінальне провадження відносно останнього у частині притягнення за вказані криммінальні правопорушення.

З урахуванням викладеного, судом зазначається, що клопотання сторони захисту є таким, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, у зв`язку із чим, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст. 49 КК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст.286, 287, 288, 314 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0000010 від 24.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0000010 від 24.02.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172, ч.1 ст. 175 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Розгляд кримінального провадження за № 0000010 від 24.02.2021 року в іншій частині обвинувачення ОСОБА_4 , а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 191 КК України, - продовжити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На ухвалу протягом 7 діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

суддя : ОСОБА_1