Справа № 304/2892/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 07.10.2023 року між прокурором та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та мешканцем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, з середньою освітою, не одруженим, тимчасово не працюючим, раніше не судимим,-

В С Т А Н О В И В :

05.10.2023 приблизно о 10.00 год., ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на незаконну порубку дерев у лісі, який розташований неподалік населеного пункту АДРЕСА_1 , не маючи на те спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом - лісорубним квитком, виданим уповноваженим органом, тобто з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме: Закону України «Про охорону навколишнього природного - середовища» від 25.06.1991 № 1264-ХІІ, Лісового кодексу України від 21.01.1994 № 3852-ХП, «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, прийшов до кварталу 39 виділу 25 Турянського лісництва філії «Ужгородське лісове господарство» ДП «Ліси України», де умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, за допомогою бензопили, яка належить останньому, на території вищевказаного лісу здійснив незаконну порубку дерев, тобто спилив до ступеня припинення росту сироростучі дерева в кількості 9 шт., з яких 7 дерев породи «Граб» із діаметром дерев у корі біля шийки кореня, а саме: 10 см. - 1 шт., 14 см. - 1 шт., 16 см. - 1 шт., 22 см. 2 шт., 23 см. - 1 шт., 28 см. - 1 шт. та 2 дерева породи «Тополя» із діаметром дерев у корі біля шийки кореня, а саме: 30 см. 1 шт., 51 см. 1 шт. Після чого, зазначені дерева ОСОБА_4 вищевказаною бензопилою розпилив на колоди, поскладав їх у зазначеному лісі та цього ж дня приблизно о 18.00 год. разом із ОСОБА_6 , якому не було відомо про незаконну порубку дерев, завантажили вказану деревину на автомобіль марки «ГАЗ» моделі «66», який належить ОСОБА_6 та перевезли вказану деревину до дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій також не було відомо про незаконну порубку дерев.

Внаслідок своїх неправомірних дій ОСОБА_4 заподіяв навколишньому природному середовищу шкоду в особі Тур`я Реметівської сільської ради на суму - 43 026 грн. 48 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у лісах, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

27.03.2024 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000270 від 07.10.2023 р., прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за письмовою згодою у відповідності до вимог ч.4 ст. 469 КПК України представника потерпілого та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.1 ст. 246 КК України визнав повністю, кається у вчиненому.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 246 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік та застосування до ОСОБА_4 звільнення від покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч. 1 ст.246 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів. Заявлений по справі цивільний позов визнає у повному обсязі та зобов`язується відшкодувати спричинену шкоду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ОСОБА_4 та прокурором.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Надає згоду прокурору на укладення угоди. Цивільний позов підтримує повністю. Міру покарання залишає на розсуд сторін.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Даний злочин, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такою, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 .

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Що стосується заявленого по справі цивільного позову, то слід зазначити наступне.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, не врегульовано КПК України, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З огляду на фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_4 заявлений до нього цивільний позов визнав у повному обсязі та зобов`язався відшкодувати спричинену ним майнову шкоду, суд виходячи з вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, ст.ст. 22,1166 ЦК України, приходить до висновку, що заявлений Тур`я Реметівською сільською радою цивільний позов є підставним і обґрунтованим, а тому виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, такий підлягає до задоволення.

Процесуальні витрати по справі складають 12 426,96 грн., за проведену по справі експертизу, які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394, 395, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.03.2024 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000270 від 07.10.2023 року прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь НДЕКЦ при МВС України в Закарпатській області процесуальні витрати за проведену по справі експертизу в сумі 12426, 96 грн.

Цивільний позов - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Тур`я Реметівської сільської ради у відшкодування матеріальної шкоди 43 026, 48 грн.

Арешт накладений ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023 року скасувати.

Речові докази по справі: деревину породи «Граб» та «Тополя» загальною кбм. 4.0 м3, бензопилу без маркування червоно-сірого кольору конфіскувати на користь держави.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1