Справа № 466/6522/16-к
Провадження № 1-кп/466/114/24
У Х В А Л А

26 квітня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000049 від 01.04.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Турка Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Буців Мостиського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебувають матеріали кримінального провадження №0000049 від 01.04.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

На адресу суду від обвинуваченого ОСОБА_5 поступило клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити та повернути ОСОБА_6 заставу у розмірі 68900 грн.

Від обвинуваченого ОСОБА_4 поступило клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрити та повернути ОСОБА_6 заставу у розмірі 68900 грн, скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 23.06.2016 року.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності підтримали.

Прокурор не заперечив проти задоволення заявлених клопотань, вважає, що кримінальне провадження відносно обвинувачених може бути закрито та звільнено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов наступних висновків.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з положеннями ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до покарання, передбаченого в інкримінованих правопорушеннях, обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , такі відносяться до нетяжких злочинів.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, правопорушення, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , мало місце в період з 11.02.2018 року по 15.04.2016 року, тобто на даний час минуло більше 5 ( п`яти) років .

Таким чином, на момент розгляду судом даного клопотання, строк давності притягнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дані злочини, минув.

З`ясувавши позицію обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , впевнившись у їх добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання обвинувачених підлягають задоволенню.

Що стосується питання стягнення з обвинувачених витрат на залучення експертів, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 118 КПК одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд вважає за необхідне зазначити, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок з цього питання, який зводиться до того, що в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що суд звільняє ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо них закривається, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК витрати на проведення експертизи не підлягають стягненню з обвинувачених, а їх необхідно віднести на рахунок держави.

Аналогічний правовий висновок зробив ККС ВС у своїй постанові № 297/2444/21, провадження № 51-3359км22 від 01.02.2023 року.

Також, в ухвалі ККС від 25.06.2018 у справі № 758/2420/17 (провадження № 51-6496ск18) кримінальне провадження щодо особи було закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК і процесуальні витрати віднесено на рахунок держави. ВС, своє рішення, серед іншого, мотивував тим, що чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Подібні позиції висвітлені і в ухвалі ККС від 25.06.2018 у справі № 758/2420/17 (провадження №51-6496ск18), а також у постанові ККС від 09.11.2021 у справа N 149/83/21 (провадження № 51-4371км21).

Цивільні позови не подавались. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді застави слід скасувати. Застава підлягає поверненню заставодавцю.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.06.2016 року на майно ОСОБА_4 слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283-288, 318, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

постановив:

звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі ст. 49 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у виді застави скасувати.

Повернути ОСОБА_6 заставу у розмірі 68900 грн (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот гривень), внесену за ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 23.06.2016 року (справа №461/2513/16-к, провадження №1-кс/461/3071/16) на майно ОСОБА_4 - скасувати

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, на підставі ст. 49 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у виді застави скасувати.

Повернути ОСОБА_6 заставу у розмірі 68900 грн (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот гривень), внесену за ОСОБА_5 .

Судові витрати у кримінальному провадженні, понесені у зв`язку з проведенням судових експертиз підлягають віднесенню на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1