УХВАЛА

25 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 624/429/22

провадження № 51-1898ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Кегичівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2023 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року щодо неї,

встановив:

Засуджена звернулася до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення, висуває вимогу про їх скасування з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Касаційна скарга повинна відповідати вимогам, визначеним приписами ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, в обґрунтування вимог касаційної скарги особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Таким чином, доводи, щодо незгоди з оцінкою показань потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на предмет їх достовірності не можуть бути предметом касаційного перегляду, оскільки відносяться до компетенції перевірки суду апеляційної інстанції. Про порушення норм процесуального закону при наданні оцінки цим показанням судами попередніх інстанцій, що б було предметом перевірки касаційного суду в аспекті приписів ст. 433 КПК, в касаційній скарзі не йдеться.

Засуджена, серед іншого, стверджує про недопустимість медичних документів, наданих слідчому потерпілою, висновків судово-медичних експертиз, проведених з урахуванням вказаних медичних документів, а також протоколів пред`явлення особи для впізнання, разом з тим не обґрунтовує тих порушень вимог кримінального процесуального закону, які, на її переконання, були допущені судами попередніх інстанцій, з огляду на мотиви, покладені місцевим судом в обґрунтування висновку про допустимість цих доказів, а також висновки апеляційного суду в частині надання відповіді на доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині. Не спростовує висновків судів попередніх інстанцій щодо оцінки таких доказів.

Суд апеляційної інстанції на аналогічні доводи апеляційної скарги захисника надав відповідь, пославшись на показання потерпілої, надані нею у судовому засіданні 26 вересня 2022 року (згідно звукозапису цього судового засідання від 26 вересня 2022 року). Таких висновків апеляційного суду засуджена не спростовує, не обґрунтовує, яких порушень приписів КПК допущено судом апеляційної інстанції при наданні оцінки показанням потерпілої, наданим нею 26 вересня 2022 року у взаємозв`язку з її відповідями на конкретні запитання сторони захисту.

Висновок апеляційного суду щодо перевірки таких показань, як зазначає у скарзі засуджена, є невизначеним та непереконливим, однак про невірне відображення показань потерпілої в судових рішеннях, або їх перекручення в касаційній скарзі не йдеться.

Також засуджена не погоджується з оцінкою судами трьох протоколів пред`явлення особи для впізнання, серед іншого, з тих мотивів, що впізнання проводилося за фотознімками, а не особисто з особою, яку впізнають, наявні відмінності у зовнішності осіб, які зображені на фотознімках разом із особою, яку впізнають, та з огляду на інші допущені при проведенні цієї слідчої дії, на переконання засудженої, порушення, зокрема відсутність прізвищ, імен, по-батькові осіб, чиї фотографії були представлені для впізнання, нумерації фотографій тощо. При цьому в касаційній скарзі не йдеться про те, яких конкретно порушень положень КПК було допущено судами при наданні оцінки вказаним протоколам, якою імперативною нормою процесуального закону визначено обов`язок відображення відомостей, про які йдеться в касаційній скарзі, як підстав до висновку про допустимість цих доказів. В касаційній скарзі не спростовуються висновки апеляційного суду в цій частині, засуджена в обґрунтування своїх доводів формально посилається на недотримання приписів ст. 228 КПК.

Ставлячи вимогу в касаційній скарзі про скасування оскаржених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, засуджена не зазначає про такі порушення кримінального процесуального закону, які би відповідно до положень ст. 415 КПК слугували підставою для призначення нового розгляду саме у суді першої інстанції та не можуть бути виправлені апеляційним судом в межах і порядку, визначених статтями 404, 405 КПК.

З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення, відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК, суддя-доповідач вирішує тільки після відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3