У Х В А Л А

"21" травня 2024 р. Справа153/1421/21

Провадження1-кп/153/94/21-к

у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000185 від 03.08.2020,

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 06.06.2023 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання. На час розшуку обвинуваченого судове провадження зупинено.

08.11.2023 ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відновлено судове провадження і витребувано інформацію про перетин кордону обвинуваченим. На час розшуку обвинуваченого судове провадження зупинено.

13.11.2023 за вхід.№6695 через канцелярію Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла інформація про перетин кордону на виїзд з України обвинуваченим 04.04.2022 та його законним представником 04.04.2022, 16.07.2022 та 12.02.2023.

11.12.2023 за вхід.№7554 до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_3 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від суду, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України. З огляду на те, що ним подано клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, участь у розгляді якого є обов`язковою, для забезпечення такої участі обвинуваченого, з огляду на його перебування у розшуку, просить дати дозвіл на його затримання.

12.12.2023 ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відновлено судове провадження і призначено до розгляду клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 19.12.2023.

19.12.2023 ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області клопотання прокурора ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_3 для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Сороки Республіки Молдова, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина Республіки Молдова, з метою його приводу до Ямпільського районного суду Вінницької області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000185 від 03.08.2020. Строк дії ухвали до 19 червня 2024 року. Виконання ухвали доручено начальнику ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області. Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4

11.12.2023 за вх..№7555 прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 . Зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 спільно із малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, в третій декаді липня місяця 2020 року, точного числа під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та корисливий мотив, заздалегідь до початку вчинення злочину, вступили у злочинну змову, з метою вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця та діючи повторно ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 прийшли до домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_7 , де перелізли через зачинену хвіртку та потрапили на подвір`я домоволодіння. Знаходячись на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 розбили віконну-шибку житлового будинку, через яку в подальшому проникли в середину, звідки вчинили крадіжку двох акустичних пасивних колонок потужністю по 15 Вт., телескопічної палки для селфі-фото та фотоапарату «Вилия-Авто». В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії шляхом відчинення навісного замка на вхідних дверях гаражного приміщення, яке знаходиться на території даного домоволодіння, проникли в середину гаража, звідки вчинили крадіжку об`єктиву «ФЗД Индустар 26м». Продовжуючи вчинення злочину, ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 , шляхом зриву скоб навісного замка приміщення літньої кухні, яка знаходиться на території даного домоволодіння, проникли в середину, звідки, шляхом виштовхування вікна проникли до підсобного приміщення, із якого вчинили крадіжку сокири 3 в 1 - сокира-цвяходер-молоток, та сокири із дерев`яним сокирищем. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення товарознавчої експертизи №5661-5666/20-21 від 12.08.2020, загальна ринкова вартість наданих на дослідження об`єктів з урахуванням зносу, станом на липень 2020 року складала 881 грн., а саме: ринкова вартість фотоапарату «Вилия-Авто» складала 168 грн., ринкова вартість сокири 3 в 1 - сокира-цвяходер-молоток, складала 150 грн., ринкова вартість сокири з дерев`яним сокирищам, складала 270 грн., ринкова вартість двох акустичних пасивних колонок, потужністю 15 Вт., складала 100 грн., ринкова вартість палки телескопічної для селфі-фото, складала 118 грн., ринкова вартість об`єктиву «ФЗД Индустар 26м», складала 75 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, викрадене майно привласнили та розпорядилися ним на свій власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 881 грн. Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є вчинення повторно і поєднана з проникненням у житло та інше приміщення. 06.06.2023 в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 переховується від суду та його місцезнаходження невідоме, тому його було оголошено у розшук. Зазначив, що у вчиненні даного злочину обвинувачується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин республіки Молдова, місце проживання: АДРЕСА_1 , судимий, а саме 24.06.2021 Томашпільським районним судом Вінницької області по ч.1 ст.186 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин. Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від суду, що свідчить про неможливість запобігання вищевказаного ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_8 у судове засідання не з`явились, так як виїхали за межі України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 покладається на розгляд суду.

Клопотання розглядається в порядку ч.6 ст.193 КПК України за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора про необхідність задоволення клопотання, а також думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Відповідно до ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

Згідно із змістом ст.ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише в разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, наразі, для оцінки необхідності застосування запобіжного заходу обвинуваченому достатньо встановлення судом обставини оголошення особи у міжнародний розшук.

Додатковою умовою для цього є наявність підстав, передбачених ст.177 КПК України. Вказана стаття визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Тому суд, при застосуванні запобіжного заходу не перевіряє висунуте ОСОБА_3 обвинувачення на предмет обґрунтованості. Крім цього, на відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в очному порядку при вирішенні питання про його обрання заочно не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений у порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених главою 18 цього Кодексу.

У своєму клопотанні прокурор зазначає про наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 дій, передбачених ст.177 ч.1 п.1, п.5 КПК України, та стверджує, що обвинувачений переховується від суду, оскільки знає, що стосовно нього здійснюється судовий розгляд кримінального провадження. Таким чином, ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним та зумовлює необхідність дії запобіжного заходу з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, та пов`язаними з цим негативними для особи наслідками.

Про реалізацію цього ризику свідчить те, що ОСОБА_3 достовірно знаючи про проведення судового розгляду у кримінальному провадженні, виїхав з України, та на теперішній час на територію України не повертався. Крім того, судом було постановлено ухвалу про оголошення ОСОБА_3 в міжнародний розшук.

Так, про переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також обізнаність про притягнення до кримінальної відповідальності свідчить: інформація про перетин ним державного кордону України 04.04.2022 на виїзд з України до Республіки Молдова без подальшого повернення до України.

Обвинувачений ОСОБА_3 достеменно обізнаний про розгляд кримінального провадження, однак, з метою ухилення від суду не з`являється без поважних причин у судові засідання та переховується за межами України.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 21.05.2024 обвинуваченого ОСОБА_3 оголошено у міжнародний розшук.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 5 ч.1 ст.177 КК України зазначених у клопотанні та наведених прокурором у судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає можливим застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34 передбачає: Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Згідно ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 п.4 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу.

Згідно із положеннями ч.4 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, згідно з якою стосовно неповнолітніх процес повинен бути таким, щоб враховувались їх вік і бажаність сприяння їх перевихованню.

Відповідно до абз.II і ІІІ п.«b» ч.2 ст.40 Конвенції про права дитини Держави-учасниці, зокрема, забезпечують, щоб кожна дитина, яка, як вважається, порушила кримінальне законодавство чи звинувачується в його порушенні, мала принаймні такі гарантії: негайне і безпосереднє інформування її про звинувачення проти неї, а у випадку необхідності, через її батьків чи законних опікунів, та одержання правової й іншої необхідної допомоги при підготовці та здійсненні свого захисту; невідкладне прийняття рішення з розглядуваного питання компетентним, незалежним і безстороннім органом чи судовим органом у ході справедливого слухання згідно із законом у присутності адвоката чи іншої відповідної особи і, якщо це не вважається таким, що суперечить найкращим інтересам дитини, зокрема, з урахуванням її віку чи становища її батьків або законних опікунів. Згідно з Конвенцією про права дитини дитиною є кожна людська істота до досягнення 18-річного віку, якщо за законом, застосовуваним до даної особи, вона не досягає повноліття раніше.

Мінімальні стандартні правила ООН щодо відправлення правосуддя стосовно неповнолітніх (Пекінські правила, 1985 р.) спрямовують на те, щоб кримінальні провадження щодо неповнолітніх здійснювались швидко і без будь-яких затримок; вимагають, щоб особи, які ведуть ці провадження, мали відповідну кваліфікацію; наказують поважати право неповнолітнього на конфіденційність, щоб уникнути заподіяння шкоди через непотрібну гласність; передбачають можливість закриття провадження за нереабілітуючими підставами для того, щоб обмежити негативні наслідки судового розгляду і вироку; рекомендують при виборі запобіжних заходів враховувати тяжкість, мотиви, причини вчинення злочину та особливості підлітка і виходити при цьому з принципу мінімальної достатності. Правила рекомендують створення спеціалізованих судів у справах неповнолітніх.

Крім того, ст.492 КПК України передбачає специфіку застосування таких запобіжних заходів, як затримання та тримання під вартою. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням наведеного, суд має підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000185 від 03.08.2020 у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.2, 176-178, 183-184, 193, 194, 197, 370-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000185 від 03.08.2020 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина республіки Молдова, місце проживання - АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно положень ч.6 ст.193 КПК України після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Зобов`язати посадову особу органу, уповноваженого на затримання, після затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , доставити його до Ямпільського районного суду Вінницької області Україна для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Контроль за організацією виконання ухвали покласти на прокурора ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Судове провадження у справі зупинити до розшуку обвинуваченого ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом п`яти днів з дня вручення їй копії такого судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1