Справа 749/619/24
Номер провадження 1-кс/749/110/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ клопотання дізнавача у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погодженого прокурором кримінальному у провадженні, прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000050 від 21.04.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

22.04.2024 року до Щорського районного суду Чернігівської області звернувся дізнавач у кримінальному провадженні начальник сектору дізнання відділення поліції № 2 (м. Сновськ) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_3 з клопотанням, яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні, прокурором Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_4 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000050 від 21.04.2024, про накладення арешту на банкноту номіналом 1000 грн з написом «Сувенір» та серією АА0000000, яка поміщена до спецпакету WAR1152094.

Клопотання обґрунтоване тим, що до чергової частини ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 про те, що близько 08 год. 30 хв., 21.04.2024, на території "Коржівського базару" у м. Сновськ ОСОБА_6 , шляхом обману, під приводом придбання молочної продукції розрахувався з останньої сувенірною банкнотою номіналом 1000 грн, чим у такий спосіб завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

У період часу з 11 год. 01 хв. по 11 год. 26 хв., 21.04.2024, проведено огляд місця події у магазині «Міраж», що за адресою: вул. Сновська, буд. № 17, с. Тихоновичі, Корюківського району, Чернігівської області. Під час огляду вилучено банкноту номіналом 1000 грн з написом «Сувенір» та серією АА0000000, яка в подальшому поміщена до спецпакету WAR1152094.

Відомості за даним фактом 21.04.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Постановою дізнавача від 21.04.2024 вилучена банкнота номіналом 1000 грн з написом «Сувенір» та серією АА0000000 визнана речовим доказом.

Згідно заявленого клопотання накладання арешту банкноту номіналом 1000 грн з написом «Сувенір» та серією АА0000000 необхідно з метою проведення судово-технічної експертизи документів.

За доводами клопотання незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор, слідчий у судовому засіданні відсутні. Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі. Власник майна в судовому засіданні відсутній. Відповідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Пунктом 4 частини 2 статті 40-1 КПК України передбачено, що дізнавач уповноважений: звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як вбачається з постанови про визнання речі в якості речового доказу та приєднання її до матеріалів кримінального провадження, вказане в клопотанні майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000050 від 21.04.2024.

Наведене свідчить про те, що вищевказана річ, яка була вилучена під час проведення огляду місця події, є тимчасово вилученим майном та відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому дане майно підлягає арешту.

При цьому, такий арешт відповідатиме положенням ч. 10 ст. 170 КПК України, відповідно до якої не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи, що потреби досудового розслідування виправдовують зазначений ступінь втручання, суд приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 131, 132, 170-173 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт накласти арешт на банкноту номіналом 1000 грн з написом «Сувенір» та серією АА0000000, яка була вилучена під час проведення огляду місця події 21.04.2024 р. у кримінальному провадженні № 0000050 від 21.04.2024 та яка поміщена до спецпакету WAR1152094.

Копію ухвали негайно надіслати дізнавачу, прокурору, власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, прокурором.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1