КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2859/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 359/2407/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2024 року частково задоволено клопотання старшого слідчого Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.05.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, на утриманні якого знаходяться троє малолітніх дітей, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2024 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що інкримінована йому підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є повністю необґрунтованою.

Крім того, вказує, що відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України про які зазначає сторона обвинувачення. У клопотанні про застосування запобіжного заходу не було доведено, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000596 від 09.03.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В невстановлений час та місці, але не пізніше 09.03.2024 року, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою не менше 0,056 грама, після чого почав її незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

09.03.2024 року, в ранішній час, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати умисел на незаконне зберігання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, масою не менше 0,056 грама, розфасувавши в пластикові колби прозорого кольору та згортки з ізольованої стрічки чорного кольору, поклавши вказану психотропну речовину у свій рюкзак і кишені, та проходячи в лісосмузі поблизу будинку АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції, які виявили у нього психотропну речовину, обіг якої обмежено та викликали на місце події слідчо-оперативну групу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Далі, 09.03.2024 року, о 12 годині, під час особистого обшуку, у ОСОБА_6 , проведеного в лісосмузі, в районі будинку АДРЕСА_3 , працівниками поліції було вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою не менше 0,056 грама, яку він незаконно придбав та. зберігав з метою збуту до моменту її вилучення працівниками поліції.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-24/15700-ИЗПРАП від 09.03.2024 року зазначено, що в наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,056 г.

Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.03.2024 року ОСОБА_6 затриманий на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.03.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.03.2024 року старший слідчий Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 звернулася з клопотанням до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 строком на 60 діб, із визначенням розміру застави у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11.03.2024 року слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області зазначене клопотання старшого слідчого було частково задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.05.2024 року включно, з визначенням розміру застави у межах 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення щодо ОСОБА_6 .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення слідчий суддя, всупереч доводам підозрюваного, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.

Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, при цьому достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, інкримінованому ОСОБА_6 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, заставу у межах 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2024 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.05.2024 року, з визначенням розміру застави у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, із визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у разі її внесення, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4