Справа № 344/9985/24
Провадження № 1-кс/344/4240/24
У Х В А Л А

27 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_2 на дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданої в порядку ст.206 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася 27.05.2024 до Івано-Франківського міського суду із скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, в якій зазначає, що її чоловік - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 25 травня 2024 року близько 22 год. 30 хв. був незаконно затриманий в місті Івано-Франківську працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Без будь-яких на те законних підстав та пояснень, її чоловіка було примусово доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 25.05.2024 р. по даний час (27.05.2024 р.) її чоловік незаконно утримується працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сьогодні ОСОБА_3 було примусового доставлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 до Обласної клінічної лікарні Івано-Франківська з метою примусового проходження останнім ВЛК. На даний час її чоловіка продовжують незаконно утримувати працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщенні Обласної клінічної лікарні Івано-Франківська, змушуючи проходити огляд ВЛК. Працівники Івано-Франківського ТЦК га СП чинять моральний та психологічний тиск на ОСОБА_3 , на жодні пояснення чоловіка не реагують та його не відпускають.

Вважає, що ОСОБА_3 фактично незаконно позбавили волі, порушили його конституційні права, а тому просить слідчого суддю ухвалити рішення в порядку ст.206 КПК України, яким звільнити у терміновому порядку громадянина ОСОБА_3 , який на даний час незаконно позбавлений волі і примусово утримується в приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

За визначенням основних термінів слідчий суддя-суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

З аналізу ст.206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст.206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Отже, відповідно до ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, ізоляторі тимчасового тримання або затримана/утримується без ухвали слідчого судді службовими особами органу досудового розслідування (Національної поліції, органів безпеки України, органів Бюро економічної безпеки України,органів державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України).

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, громадянин ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Водночас, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям російської федерації.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст.102, п.1, п.17, п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації в тому числі на території Івано-Франківської області, який продовжено і на теперішній час.

Відповідно до ст. ст. 64, 65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ч.3, ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Слідчий суддя звертає увагу сторони заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту особа, яка вважає, що її права порушені вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо особи протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень - до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями Кримінального процесуального кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України. Однак, згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 206, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , подану в порядку статті 206 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_4