СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1981/24
ун. № 759/5375/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працевлаштованої, не заміжньої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 27.01.2021 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2024 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000092 від 06.01.2024 року, у якому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 не маючи постійного джерела доходів та ніде не працюючи, не пізніше 29.01.2024 року, з метою покращення свого матеріального становища, вирішила здійснювати збут особливо небезпечної психотропної речовини на території Святошинського району міста Києва.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, шляхом вчинення кримінального правопорушення, а саме, безпосереднього збуту психотропних речовин шляхом їх передачі Покупцям та отримання від останніх грошових коштів.

У подальшому, в період своєї незаконної діяльності, тобто у період, що розпочався не пізніше 29.01.2024 року, ОСОБА_4 діючи умисно та керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, здійснила придбання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, яку зберігала за місцем свого проживання, з метою подальшого збуту.

Так, 29.01.2024 року, приблизно о 13 годині 30 хвилини ОСОБА_4 знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, зустрілась з « ОСОБА_7 », який є особою, яка погодилась на конфіденційне співробітництво та з межах контролю за вчиненням злочину, зі зміненими у передбаченому законом порядку анкетними даними, проводила оперативну закупку. В ході зустрічі ОСОБА_4 з метою незаконного збуту попередньо придбаної нею особливо небезпечної психотропної речовини PVP, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1000 гривень, та передала останньому два поліетиленові пакети з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини - PVP.

Цього ж дня, 29.01.2024 року в період часу з 13 години 40 хвилин по 14 годину 00 хвилин, за адресою: м. Київ вул. Академіка Туполєва, 21, ОСОБА_7 добровільною видав працівникам поліції два поліетиленові з пазовою застібкою з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP всередині, яку він придбав у ОСОБА_4 в рамках проведення оперативної закупки.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-23/48330-НЗПРАП від 02.02.2024 року, в наданих на дослідження кристалічних речовинах світло-жовтого кольору масою 0,703г та 0,724г виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-он). Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-ону) в наданих речовинах становить 0,513г та 0,492г. Загальна маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-ону) становить 1,005г.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан -1-он), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013) «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортом працівників поліції;

- протоколом огляду місця події від 29.01.2024 року;

- висновком експерта СЕ-19/111-24/6019-НЗПРАП від 02.02.2024 року;

- протоколом обшуку від 14.03.2024 року;

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, від 14.03.2024 року;

- показами свідків;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Орган досудового розслідування зазначає, що враховуючи обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй злочину, метою застосування відносно останньої запобіжного заходу є забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як на обґрунтування зазначеному вказують, що на даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість та неминучість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його судом винним в інкримінованому йому злочині, перебуваючи на волі, задля уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування, та/або суду.

Також, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, які своїми показами викривають протиправну діяльність останнього чи/та зазначають про його причетність до вчинення вищеописаного кримінального правопорушення.

Також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного, офіційного та законного джерела доходів, підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а також враховуючи те, що підозрювана усвідомлюючи можливість настання відповідальності, а також суворість покарання, все одно обрала метод протиправного збагачення, шляхом вчинення кримінального правопорушення, існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема й однорідного складу.

Також, на даний час органом досудового розслідування все ще встановлюється обставини, які мають значення для кримінального провадження, зокрема, де, коли у кого за яких обставин ОСОБА_4 придбала особливо небезпечну психотропну речовину, а тому існує ризик того, що підозрюванийа, вживатиме заходи з метою перешкоджання встановленню таких обставин, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладені ризики, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

На підставі викладеного, просили застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 на діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ньому.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Повно та всебічно дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши прокурора, думку підозрюваного, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено мету застосування запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 193 КПК України встановлено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Також ч. 1 ст. 194 КПК України вказується, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

У рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Від сукупності обставин справи залежить, що саме можна вважати обґрунтованою підозрою. При цьому така підозра не може ґрунтуватися лише на тому, що особа вчинила в минулому правопорушення, навіть аналогічне. Таким чином, підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Розглядаючи скаргу у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, ЄСПЛ підкреслив також, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні особливої категорії злочинів».

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, а саме:

- протоколами допиту свідка від 08 січня 2024 року, від 29 січня 2024 року;

- протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 29 січня 2024 року;

- протоколом огляду грошових купюр, які будуть використовуватись під час проведення оперативної закупки від 29 січня 2024 року;

- протоколом вручення покупцю спеціального технічного засобу аудіо-відео контролю особи від 29 січня 2024 року;

- протоколами огляду місця події від 29 січня 2024 року;

- протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 30 січня 2024 року;

- висновком експерта СЕ-19/111-24/6019-НЗПРАП від 02.02.2024 року;

- протоколом обшуку від 14 березня 2024 року;

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 14 березня 2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, при дослідженні матеріалів справи, доданих до клопотання, суд встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У поданому клопотанні наведено ряд ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема орган досудового розслідування зазначив, що підозрювана - ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як на підставу зазначеному орган досудового розслідування посилається на те, що на даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість та неминучість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її судом винною в інкримінованому їй злочині, перебуваючи на волі, задля уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування, та/або суду.

Ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Однак, орган досудового розслідування також посилається на те, що з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, які своїми показами викривають протиправну діяльність останнього чи/та зазначають про її причетність до вчинення вищеописаного кримінального правопорушення. Також, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного, офіційного та законного джерела доходів, підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів, а також враховуючи те, що підозрювана усвідомлюючи можливість настання відповідальності, а також суворість покарання, все одно обрала метод протиправного збагачення, шляхом вчинення кримінального правопорушення, існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема й однорідного складу. Також, на даний час органом досудового розслідування все ще встановлюється обставини, які мають значення для кримінального провадження, зокрема, де, коли у кого за яких обставин ОСОБА_4 придбала особливо небезпечну психотропну речовину, а тому існує ризик того, що підозрювана вживатиме заходи з метою перешкоджання встановленню таких обставин, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню іншим чином.

Суддя звертає увагу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 ЄСПЛ констатував порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

У поданому клопотанні орган досудового розслідування посилається на те, що враховуючи ризики, застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а саме, особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за її поведінкою, забезпечити виконання покладених на неї судом обов`язків, та не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків.

Однак, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не наведено належного обґрунтування неможливості застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Саме лише посилання на вказані обставини із посиланням на загальні норми без врахування конкретних обставин справи, слідчий суддя не може розцінювати як доведення неможливості застосувати до підозрюваної альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Таким чином, зважаючи на ч. 4 ст. 194 КПК України, відповідно до якої, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства, ретельно дослідивши матеріали поданого клопотання та заслухавши учасників судового засідання, суд доходить до висновку, що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має бути застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту із покладенням на неї обов`язків, передбачених частинами 5 та 6 статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Таким чином, беручи до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, доведеність ризиків, наведених у клопотанні, керуючись ст.ст. 2, 7, 176-178, 181, 193, 194 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня на час дії запобіжного заходу;

- прибувати до слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не спілкуватися із іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні без дозволу на це слідчого, прокурора чи суду.

У задоволенні іншої частини клопотання - відмовити.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що порушення покладених на неї слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 15.03.2024 року.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді діє 60 (шістдесят) днів до 14 травня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено і оголошено в приміщенні суду 19.03.2024 року о 9 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1