Справа № 216/597/24
Провадження № 1-кс/216/658/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 в режимі відеоконференції клопотання слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, який має вищу освіту, офіційно не працює, неодружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, наразі є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000158 від 18.01.2024 року,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2024 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою зі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 17.01.2024 приблизно о 17:48 год. будучи обізнаним про те, що з 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, діючи на досягнення єдиного злочинного результату з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите викрадення чужого майна і звернення його на власну користь, знаходячись біля сходів, які ведуть вниз до підземного переходу під мостом по АДРЕСА_2 , підійшли до раніше незнайомого їм ОСОБА_9 що йшов у напрямку свого місця мешкання, а саме до буд. АДРЕСА_3 , та продовжуючи діяти на досягнення єдиного злочинного результату ОСОБА_5 представився ОСОБА_9 працівником поліції, в ході чого ОСОБА_9 зупинився і в цей час ОСОБА_8 своєю рукою наніс один удар в ділянку обличчя потерпілому, від чого потерпілий ОСОБА_9 втратив рівновагу та нахилився вперед, та закрив голову та обличчя своїми руками. Після чого, ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_8 скористалися вищевказаною ситуацією та штовхнули потерпілого ОСОБА_9 зі сходів вниз до підземного переходу під мостом по АДРЕСА_2 , в цей час коли потерпілий ОСОБА_9 знаходився в положенні лежачи на асфальті, прикриваючи обличчя та голову руками, ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_8 нанесли потерпілому ОСОБА_9 ногами не менше десяти ударів в різні частини голови, обличчя та тулуба, тим самим подавляючи волю потерпілого до опору. Внаслідок сумісних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: одинадцять саден обличчя, голови, тулуба, 1 синець обличчя, що виникли від дії тупого твердого предмета за механізмом удар (удар-стиснення) та механізмом тертя-ковзання, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 99 від 19.01.2024 відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки. Після чого, ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_8 спостерігаючи за оточуючою обстановкою, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з нагрудної лівої кишені куртки, в яку був одягнутий потерпілий, відкрито заволоділи мобільним телефоном Samsung Galaxy А10 2/32GB, Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 чорного кольору вартістю 1483,33 грн. Потім, ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, з лівої внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений потерпілий ОСОБА_9 відкрито заволоділи гаманцем зі шкірозамінника, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 400 грн. які належать потерпілому ОСОБА_9 , та в послідуючому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 грошові кошти розподілили між собою. Після чого, ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на власну користь.

Внаслідок сумісних злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальні збитки на загальну суму 1883,33 гривень.

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 указаного кримінального правопорушення та існування ризиків, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та побоюючись суворого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми та за положеннями ч. 7 ст. 176 КПК України до підозрюваного має застосовуватись виключно такий запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 клопотання слідчого підтримав і просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця ОСОБА_7 , кожен окремо, проти задоволення вказаного клопотання категорично заперечували та просили відмовити в застосуванні такого запобіжного заходу, посилаючись на конкретні обставини справи та особу підозрюваного, зокрема, необґрунтованість підозри, недоведеність існування заявлених ризиків, наявність в останнього родини, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, за місцем проживання характеризується позитивно. Від слідства не приховувався, перебував на лікарняному, після чого проходив медичне обстеження для мобілізації, зараз є діючим військовослужбовцем.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим частиною 3 ст. 194 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Слідчим суддею встановлено, що Криворізьким РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000158 від 18.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

08.04.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав.

При цьому обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на даній стадії кримінального провадження підтверджується такими матеріалами: витягом з ЄРДР цього кримінального провадження, копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 18.01.2024 року; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_9 на фото під № 2 впізнав ОСОБА_5 ; копією висновку експерта № 99 від 18.01.2024 року; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 20.01.2024; копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.01.2024, відповідно до якого ОСОБА_11 на фото під № 2 впізнала ОСОБА_5 ; копією протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 19.03.2024 року; копією протоколу обшуку від 19.03.2024 квартири АДРЕСА_4 в ході якого виявлено та вилучено паспорт, ідентифікаційний номер та картка внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_9 .

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та наведених у клопотанні ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При цьому підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше не судимий, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, має зареєстроване місце проживання, де фактично і мешкає. На теперішній час призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період, був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , перебуває в навчальній локації з метою підготовки до виконання військових обов`язків.

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують з огляду на таке.

Положеннями статті 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, згідно з вимогами статті 184 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний у клопотанні про застосування запобіжного заходу навести обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також додати до цього клопотання копії матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання, та перелік свідків, яких вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу.

Однак за змістом клопотання слідчого можна лише припустити, що єдиною обставиною, на підставі якої останній встановив заявлені ним ризики, є передбачене законом покарання за інкримінований підозрюваному злочин, без наведення при цьому будь-яких інших обставин, їх аналізу та відповідних висновків і без посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Водночас слідчим не додано до клопотання жодних доказів на підтвердження наявності ризиків, зазначених ним у клопотанні.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурор у судовому засіданні цих недоліків також не усунув і не надав слідчому судді належних, достатніх та переконливих доказів на підтвердження реального існування ризиків, заявлених ним щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Разом з тим всі заявлені стороною обвинувачення ризики спростовується слушними аргументами сторони захисту про відсутність будь-яких відомостей стосовно неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, який призваний на військову службу за призивом під час мобілізації та перебуванням останнього в школі базової загальновійськової підготовки.

З огляду на все наведене вище слідчий суддя дійшов висновку, що під час розгляду цього клопотання прокурором не доведено наявності обставин, передбачених пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки наведений стороною обвинувачення перелік передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків сам по собі не свідчить про об`єктивне існування таких ризиків без належного обґрунтування та підтвердження їх реальності відповідними доказами, тому підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-196, 199, 369-372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11 квітня 2024 року о 15-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1