Справа № 367/911/20
Провадження по справі № 1-кп/367/132/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 002132 від 06.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Косівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

04.04.2023 вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном на 3 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

Встановлено, що ОСОБА_5 , 24.11.2019 приблизно о 04 год. 00 хв. (точний час не встановлено), перебуваючи в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , побачивши на стільчику чоловічу куртку коричневого кольору з написом «CODE LAB», яка належить ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на її таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, користуючись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу взяв правою рукою чоловічу куртку коричневого кольору з написом «CODE LAB» вартістю 2847 грн. 07 коп., в кишені якої знаходився мобільний телефон «MEIZU» «M612H» модель «M5s» вартістю 3115 грн. 36 коп. та банківська картка банку «Пумб», загальною вартістю 5962 грн. 43 коп., що знаходились в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 .

З метою доведення до кінця своїх злочинних дій, ОСОБА_5 тримаючи в руках куртку в кишенях якої знаходились мобільний телефон «MEIZU» «M612H» модель «M5s» та банківська картка банку «Пумб», що належить ОСОБА_6 попрямував на вихід із зазначеного кафе, після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за допомогою вищевказаної викраденої картки банку «Пумб», що належить ОСОБА_6 , 24.11.2019 в період часу з 13:53 до 15:05 перебуваючи у невстановлених магазинах придбав невстановлені товари, шляхом розрахунку на касах, на загальну суму 1608 грн. 10 коп.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 7570 грн. 53 коп.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за:

ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі та надав покази, якими підтвердив обставини скоєння злочину. Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, визнав себе повністю винним, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Захисник в судовому засіданні вказав, що його підзахисний повністю усвідомлює, що він вчинив кримінальне правопорушення, сприяв розкриттю правопорушення, у скоєному щиро розкаюється. Просив звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувачення, викладене стосовно

ОСОБА_5 в обвинувальному акті, просив визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення, призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2023, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували обвинувачений, захисник та прокурор, та будучи повідомленими про наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи визнання вини обвинуваченим, приходить до висновку, що його дії органом досудового розслідування за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття.

Обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Також, суд враховує те, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, вину визнав повністю, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, також суд враховує, що обвинувачений раніше не одноразово судимий, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2023 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Згідно висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі №199/1496/17, кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст.75 КК України.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточне покарання з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за ч.2 ст.185 КК України більш суворим за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2023.

Однак, встановивши в судовому засіданні такі обставини, як щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його критичне ставлення до скоєного, що вказує на усвідомлення ним протиправності своїх дій та бажання стати на шлях виправлення, суд визнає ці обставини пом`якшуючими і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину. Встановлені обставини свідчать про те, що мета кари виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України, що буде відповідати принципу розумності та справедливості і буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

V. ІНШІ РІШЕННЯ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕНІ ВИРОКУ

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не подавався.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 65, 66, 67, 70, 75, 76 КК України, ст. ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покарання призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2023, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено до покарання у виді позбавлення волі на 5 років, та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимоги статті 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов та судові витрати - відсутні.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Meizu», модель «М612Н», передній корпус білого кольору, задній металево-сріблястого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в чорному силікованому чохлі, під чохлом СІМ-карта мобільного оператора «Київстар» з номером « НОМЕР_3 » та « НОМЕР_4 », куртка коричневого кольору, яка має напис на правому рукаві та на передній частині куртки «CODE LAB» - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст. ст. 394, 473 КПК України підстав.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі її подання з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1