Справа № 372/1903/24
Провадження 1-кс-478/24
ухвала

Іменем України

16 квітня 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання Старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000728, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 09.04.2024 до Обухівського РУП ГУНП в Київській області через спецлінію "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 09.04.2024 близько 15 год. 00 хв. староста села Григорівка Обухівського району Київської області ОСОБА_5 незаконно позбавив волі та утримує в підвальному приміщенні, що розташоване в с. Григорівка Дикого Володимира, яке ззовні закрите на засов.

В ході проведення досудового розслідування, 09.04.2024 в період часу з 17 години 10 хвилин по 18 годину 01 хвилин старшим слідчим СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено обшук підвального приміщення будівлі колишнього цукрового заводу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення обшуку було звільнено потерпілого ОСОБА_6 , а також виявлено та вилучено: - стяжка білого кольору зав`язана на вузол з маркуванням «XGS», яка поміщена до паперового конверту; - металевий прут (засув), який поміщено до паперового конверту; - змив з центральної частини зовнішньої сторони вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту; - змив з крайнього лівого боку зовнішньої сторони вхідних дверей, який поміщено до паперового конверту.

09.04.2024 вказані вище вилучені предмети було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з вищевикладеного, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вище зазначені речі та предмети.

Беручи до уваги, що вищевказані речові докази, вилучені в ході обшуку підвального приміщення будівлі колишнього цукрового заводу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є матеріальними об`єктами, та які можуть зберігати сліди вчинення злочину, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просив не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Власник майна в судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомив, заяв, клопотань чи заперечень до суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначила мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Відповідно до ст. 175 КПК України Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході обшуку підвального приміщення будівлі колишнього цукрового заводу, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: стяжку білого кольору зав`язану на вузол з маркуванням «XGS», яка поміщена до паперового конверту; металевий прут (засув), який поміщено до паперового конверту.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1