Єдиний унікальний номер справи 185/642/24
Провадження № 1-кп/185/549/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002009 від 11 листопада 2023 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, непрацюючого, маючого статус учасника бойових дій, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 10 листопада 2023 року, у невстановленої особи придбав короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнально-шумового пістолета моделі «RETAY PM», серія та номер « НОМЕР_1 », виробництва Туреччини, шляхом заміни ствола саморобним способом, який є вогнепальною зброєю та який зберігав за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до п. 21 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року, до основних повноважень поліції входить: здійснення контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ. Відповідно до ст. 2 Положення «Про дозвільну систему», затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року «... вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, на які поширюється дія дозвільної системи». На виконання вищевказаних нормативних актів наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року затверджена «Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», яка визначає в тому числі, порядок видачі дозволів на придбання, зберігання, носіння і перевезення вогнепальної зброї.

Однак ОСОБА_3 , порушуючи законодавство України у сфері дії дозвільної системи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, зберігав вищевказаний предмет, а саме: короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнально-шумового пістолета моделі «RETAY PM», серія та номер « НОМЕР_1 », виробництва Туреччини, шляхом заміни ствола саморобним способом, який є вогнепальною зброєю.

Так, 10 листопада 2023 року в період часу з 12 год. 50 хв. по 13 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук у ОСОБА_3 за місцем мешкання, в ході чого ОСОБА_3 видав працівникам поліції короткоствольний гладкоствольний самозарядний пістолет, перероблений саморобним способом з сигнально-шумового пістолета моделі «RETAY PM», серія та номер « НОМЕР_1 », виробництва Туреччини, шляхом заміни ствола саморобним способом.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановлені слідством час та місці знайшов згорток, всередині якого перебувала подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою не менше 47,7696г. та переконавшись в тому, що вказана речовина є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) заборонено, у ОСОБА_3 одразу виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, для особистого вживання.

В послідуючому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись у невстановлені слідством час та місці забрав вищезазначений згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, тим самим незаконно придбав та в порушення визначеної в ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів, зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту.

Надалі, 10 листопада 2023 року в період часу з 12 год. 50 хв. по 13 год. 50 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою мешкання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору - канабіс, загальною масою 47,7696г., який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу масою 42,9927г. (в перерахунку на суху речовину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; та за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

13 січня 2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, які згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину та кримінального проступку відповідно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 13 січня 2024 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/41109-НЗПРАП від 27 листопада 2023 року у розмірі 3824,00 грн, судової експертизи зброї № СЕ-19/104-23/41009-БЛ від 14 листопада 2023 року у розмірі 1434,00 грн, судової експертизи зброї № СЕ-19/104-23/41070-БЛ від 15 листопада 2023 року у розмірі 1912,00 грн, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 січня 2024 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судових експертиз у розмірі 7170 (сім тисяч сто сімдесят) грн 00 коп. на користь держави.

Речові докази:

-предмет, схожий на пістолет з маркуванням «RETAY PM», серія та номер « НОМЕР_1 », 3 набої калібру 9мм, канабіс в перерахунку на суху речовину масами 5,6819г., 6,8635г., 2,6642г., 6,5938г., 2,6273г., 0,3726г., 0,9441г., 8,4308г., 7,0070г., 1,8075г. та екстракт канабісу масою 1,2673г., які передані на зберігання до камери схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанції № 000377, №0012100) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1