Справа № 362/7845/23
Провадження № 1-кп/362/317/24
ВИРОК

Іменем України

28.03.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002336 від 08.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кожухівка Васильківського району Київської області, громадянки України, працюючої без укладення трудової угоди, маючої середню освіту, неодруженої, мати-одиначки, маючої на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на основі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2023 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебувала в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою придбати спиртні напої. Після здійснення розрахунку за придбаний товар ОСОБА_5 вийшла із зазначеного магазину. У подальшому продавець магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3» ОСОБА_8 покликала ОСОБА_5 повернутись до магазину та повідомила, що вона залишила свій мобільний телефон на прилавку. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 повернулась до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», щоб забрати мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», який на прилавку вказаного магазину залишила ОСОБА_9 та який належить ОСОБА_10 , вартістю 3779,30 грн. Діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану шляхом вільного доступу таємно викрала вказаний мобільний телефон, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні винною себе за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю і пояснила, що в обвинувальному акті вказано правильно всі обставини, за яких вона заволоділа мобільним телефон, що належав ОСОБА_10 .

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій вказав, що викрадене майно йому повернули.

Судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинувачену, та матеріалів щодо залучення експертів й витрат на їх проведення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, ставлення обвинуваченої до вчиненого (вину визнала повністю, щиро розкаялася), особу ОСОБА_5 , а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, те, що вона працює без укладення трудової угоди, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружена, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , думку потерпілого, якому було повернуто викрадене.

Відповідно до ст. 67 КК України, судом обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненому.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , яка раніше судима, скоїла нове кримінальне правопорушення у період іспитового строку, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити їй міру покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судима 19.12.2022 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на основі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, тобто ОСОБА_5 на шлях виправлення не стала і вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у період іспитового строку, в зв`язку з чим остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно призначити в порядку ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання.

Відповідно до інформації, наданої прокурором та підтвердженої ОСОБА_5 , остання проживає разом з батьками, які опікуються її дочкою, ОСОБА_7 , 2014 року народження, тому необхідності в порушенні перед органом опіки та піклування питання про необхідність влаштування або встановлення опіки над малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 378 КК України, немає потреби.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню, відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2022 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) дня позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9», що передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , - залишити в його повному володінні, користуванні та розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1