ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/2335/24 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/536/24 Доповідач ОСОБА_2
Категорія арешт майна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю власника майна ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000014 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

11.04.2024 року прокурор подав до суду клопотання про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду та в якому посилався на те, що 04.04.2024 року о 20:39 год. до ЧЧ ВП №1 Куп`янського РВП надійшло повідомлення від працівників поліції, про те, що під час патрулювання на польовій дорозі між населеними пунктами с. Зелений Гай та с. Нова Олександрівка, Куп`янського району Харківської області, був зупинений автомобіль Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в середині якого знаходилась жива риба, льоскові сітки та гумовий човен.

В ході огляду місця події 05.04.2024 року ОСОБА_6 добровільно видав з вищевказаного автомобіля рибу: «карась сріблястий» в кількості 110 екз., «щука» у кількості 1 екз., «товстолоб» в кількості 1 екз., дві льосковані сітки, гумовий човен зеленого кольору марки «BARK» та два весла.

За результатами проведення огляду місця події: риба, дві льосковані сітки, гумовий човен зеленого кольору марки «BARK», два весла, автомобіль марки Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 в присутності понятих та учасників огляду вилучено.

Власник вказаного автомобіля ОСОБА_6 після вилучення автомобіля в ході проведення огляду місця події відмовився добровільно надати належний йому автомобіль марки Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, зачинивши двері автомобіля. В зв`язку з неможливістю транспортувати автомобіль до ВП №1 Куп`янського РВП на момент огляду, та в зв`язку зі збереженням цілісності автомобіля, його було передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

Відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за №0000014 від 05.04.2024 за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 249 КК України.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні дізнавачем СД ВП №1 Куп`янського РВП ОСОБА_9 від 05.04.2024 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №90000014 від 05.04.2024 року.

В обґрунтування клопотання прокурор вказував, що вилучені предмети мають значення для доказування у кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ факту вчинення правопорушення, не застосування арешту може призвести до його знищення, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадженню

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги те, що огляд проводився на ділянці місцевості, на якій знаходився автомобіль та відповідно до протоколу огляду від 05.04.2024 року, власник автомобіля ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції рибу, човен та інше майно, яке в подальшому було вилучено та визнано речовими доказами у справі. Вилучене майно має значення для доказування у кримінальному провадженні

Позиції учасників судового провадження

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить задовольнити апеляційну скаргу.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які заперечували щодо задоволення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що обшук/огляд автомобіля марки Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 був проведений без відповідного дозволу слідчого судді, а також прокурор не зміг надати відповідну ухвалу слідчого судді про подальшу легалізацію обшуку/огляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до матеріалів справи 04.04.2024 року в період часу з 22:45 год. до 23:55 год. на відкритій ділянці місцевості на ґрунтовій дорозі між населеними пунктами с. Зелений Гай та с. Нова Олександрівка Куп`янського району Харківської області було виявлено автомобіль Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході огляду місця події ОСОБА_6 добровільно видав з вищевказаного автомобіля рибу: «карась сріблястий» в кількості 110 екз., «щука» у кількості 1 екз., «товстолоб» в кількості 1 екз., дві льосковані сітки, гумовий човен зеленого кольору марки «BARK» та два весла.

За результатами проведення огляду місця події: «карась сріблястий» в кількості 110 екз., «щука» у кількості 1 екз., «товстолоб» в кількості 1 екз., дві льосковані сітки, гумовий човен зеленого кольору марки «BARK», два весла, автомобіль марки Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 в присутності понятих та учасників огляду вилучено.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що матеріали справи не містять відповідної розписки/дозволу на проведення огляду автомобіля та видачі ОСОБА_6 будь-яких речей чи предметів із автомобіля, а також дізнавач (слідчий, прокурор) не звертались до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення огляду (обшуку) транспортного засобу, та відповідної ухвали слідчого судді не отримували.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 пояснив, що він не надавав згоди на проведення огляду автомобіля.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 2 ст.237 КПК України передбачено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч.1 ст.233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Разом з тим, ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, оскільки огляд автомобіля марки Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 був проведений без відповідного дозволу слідчого судді, а також прокурором не надано доказів звернення до суду з клопотанням в порядку ст.233 КПК України

Із вищенаведених підстав колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді на момент її постановлення відповідала фактичним обставинам справи та доказам, наданим стороною обвинувачення на обґрунтування клопотання про арешт майна, а тому є цілком законною та обґрунтованою.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційних скарг.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, як на тому наполягає апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 15 квітня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4