ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/94/24 Провадження№ 1-кп/636/730/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0002257 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Крейдянка Великобурлуцького району Харківської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області перебував пенсіонер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ., та мав відкритий в АТ «Райффайзен Банк» рахунок, на який йому надходили пенсійні виплати, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме державне пенсійне забезпечення за віком.

Зазначені виплати, а саме пенсію за віком в середньому розмірі 2100 грн., ОСОБА_6 отримував 13 числа кожного місяця, шляхом зарахування вказаних грошових коштів на рахунок НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 передчасно помер за місцем свого мешкання, що підтверджується свідоцтвом про смерть №115 від 13 травня 2022 року, виданим КНП «Великобурлуцький центр ПМСД».

В кінці квітня 2022 року, після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в будинку за місцем мешкання останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на столі в одній із кімнат виявила банківську картку АТ «Райффайзен Банк», яка належала померлому ОСОБА_6 , завідомо знаючи, що на неї здійснюються нарахування пенсійних виплат ГУ ПФУ в Харківській області, після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, а саме банківської картки АТ «Райффайзен Банк», яка належала померлому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій раптового виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно розуміючи, що банківська картка являється офіційним документом та належить сторонній особі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно викрала вказану банківську картку з метою подальшого зняття грошових коштів, які нараховувалися ГУ ПФУ в Харківській області у вигляді пенсійних виплат ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів Державного бюджету України, які перераховувалися відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як пенсія ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити, прибула 18.06.2022 до банкомату розміщеного по пров. Північний, буд. 5А в м. Харків, де за допомогою банківської картки емітованої АТ «Райффайзен Банк», виданої на ім`я ОСОБА_6 , з рахунку НОМЕР_2 , на який 12.05.2022, 12.06.2022 нараховано пенсію за віком у розмірі 4200,00 грн. за травень, червень 2022 р., застосовуючи ПІН-код до неї, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 4200,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 4200,00 грн.

Окрім цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів Державного бюджету України, які перераховувалися відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як пенсія ОСОБА_6 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно не повідомивши органи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування пенсії, яка нараховувалась ОСОБА_6 , маючи при цьому реальну можливість це зробити, прибуваючи до банкоматів, розміщених в різних місцях міста Харкова та Харківської області за допомогою банківської картки емітованої АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_7 , з рахунку НОМЕР_2 здійснювала зняття грошових коштів, а саме:

- 24.07.2022 з банкомату розміщеного по проспекту Героїв Харкова, буд. 256 в м. Харків, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2000,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2000,00 грн.

- 15.08.2022 з банкомату розміщеного по пров. Північний, буд. 5А в м. Харків, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2000,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2000,00 грн.

- 04.10.2022 з банкомату розміщеного по пров. Північний, буд. 5А в м. Харків, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2200,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2200,00 грн.

- 15.11.2022 з банкомату розміщеного по вул. Пожарського, 2/10 в м. Харків, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 4200,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 4200,00 грн;

-14.12.2022 з банкомату розміщеного по вул. Центральна, 19 в смт. Великий Бурлук, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2000,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2000,00 грн;

-16.01.2023 з банкомату розміщеного по вул. Центральна, 19 в смт. Великий Бурлук, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2100,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2100,00 грн;

- 14.02.2023 з банкомату розміщеного по вул. Центральна, 19 в смт. Великий Бурлук, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2200,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2200,00 грн;

- 14.03.2023 з банкомату «BRANCH 10020-0395», розміщеного по вул. Сонячна в смт. Великий Бурлук, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2500,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2500,00 грн;

- 14.04.2023 з банкомату розміщеного по вул. Центральна, 19 в смт. Великий Бурлук, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2500,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2500,00 грн;

- 12.05.2023 з банкомату розміщеного по вул. Центральна, 19 в смт. Великий Бурлук, здійснила зняття грошових коштів у загальній сумі 2600,00 грн., які були нараховані ГУ ПФУ в Харківській області, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилась на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на суму 2600,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, не оспорювала фактичні обставини справи та пояснила, що дійсно в квітні 2022 року, перебуваючи в будинку померлого ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , вчинила крадіжку банківської картки АТ «Райффайзен Банк», яка належала померлому. Після цього достовірно знаючи, що на цю картку щомісяця надходять пенсійні виплати, починаючи з червня 2022 року по травень 2023 року знімала з рахунку НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_6 грошові кошти різними сумами, спричинивши при цьому матеріальну шкоду державі в особі ГУ ПФУ в Харківській області на загальну суму 28 560,00 грн. В скоєному щиро каялася.

Представник потерпілого - ГУ ПФУ в Харківській області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. При цьому, фактичні обставини справи, встановлені досудовим розслідуванням, та кваліфікацію дій обвинуваченої не оспорював, цивільний позов не заявляв, проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечував, положення та наслідки застосування якої йому роз`яснені і зрозумілі, добровільність своєї позиції засвідчив письмово.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченою не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у викраденні офіційного документа вчиненому з корисливих мотивів. ЇЇ дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану. ЇЇ дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудною, суд вважає, що вона підлягає покаранню за вчинені нею кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винній ОСОБА_4 суд враховує її щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєних кримінальних правопорушень, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, яке полягало в тому, що обвинувачена надавала органам досудового розслідування всіляку допомогу у встановлені невідомих їм обставин справи, добровільне відшкодування завданого збитку і визнає ці обставини, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такими, що пом`якшують її покарання. Обставин, що обтяжують покарання винної, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою НОМЕР_4 від 06 грудня 2022 року, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ-ІІІ ступеню, цукровий діабет-інсулінозалежна.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, віднесених законодавством до кримінального проступку та тяжкого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, її ставлення до скоєних кримінальних правопорушень та вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу межах санкції відповідної частини статті.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції відповідної частини статті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

Враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин, даних про особу винної, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання і застосовує ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку та покладенням на неї на цей строк обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_4 не обирались.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1