Справа № 638/2667/23
Провадження № 1-в/638/113/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про направлення засудженого ОСОБА_6 до місця відбування покарання в порядку ч.4 ст.57 КВК України, -

встановив:

До Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 , в якому просить суд вирішити питання про направлення засудженого ОСОБА_6 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Подання мотивовано тим, що 25.12.2023 року до Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 року та ухвала Харківського апеляційного суду від 29.11.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. Вирок набрав законної сили 29.11.2023 року. На адресу місця проживання засудженого за допомогою оператора поштового зв`язку «Укрпошта» уповноваженим органом пробації направлено виклик. У встановлений день засуджений не прибув до органу пробації, тому було здійснено вихід за адресою реєстрації місця проживання та фактичного місця проживання засудженого за адресою: АДРЕСА_1 , однак двері квартири ніхто не відчинив. Виклик залишено у поштовій скринці. 03.01.2024 року засуджений не прибув до уповноваженого органу з питань пробації, місце знаходження останнього невідоме. Тому 04.01.2024 року органом пробації розпочато проведення першочергових розшукових заходів з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме. Проте встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим. Тому 19.01.2024 року до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області було направлене подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, просив розглянути подання у відсутність представника органу пробації.

Прокурор в судовому засіданні внесене подання підтримала.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Захисник засудженого просив відмовити у задоволенні подання через його передчасність.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подання може бути розглянуто за відсутності нез`явившихся осіб.

Вивчивши матеріали подання, заслухавши думку учасників справи, суд дійшов наступного.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.06.2023 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.11.2023 року вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 року залишено без змін.

25.12.2023 року до Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.06.2023 року та ухвала Харківського апеляційного суду від 29.11.2023 року.

Для ознайомлення засудженого ОСОБА_7 з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі уповноваженим органом з питань пробації за допомогою відділення «Укрпошта» на адресу, яка вказана у вироці суду, був направлений виклик, на ім`я засудженого.

Проте, у визначений день засуджений не прибув до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, про причини своєї неявки не повідомив.

В подальшому співробітниками уповноваженого органу з питань пробації був здійснений вихід за адресою фактичного проживання засудженого, а саме АДРЕСА_1 . У ході виходу за вищевказаною адресою, двері квартири ніхто не відчинив. Двері сусідніх квартир також ніхто не відчинив. За таких обставин, уповноваженим органом з питань пробації були розпочаті першочергові заходи з виявлення засуджених місцезнаходження яких невідоме, направлені відповідні запити.

19.01.2024 року уповноважений орган з питань пробації звернувся до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області із поданням щодо проведення подальших розшукових заходів стосовно ОСОБА_6 ..

31.01.2024 року громадянина ОСОБА_6 було розшукано та останній прибув до уповноваженого органу з питань пробації, де йому було роз`яснені порядок та умови відбування призначеного судом покарання, наслідки невиїзду в установлений строк чи неприбуття до виправного центру, про що останній надав письмову підписку та пояснення.

31.01.2024 року уповноваженим органом з питань пробації засудженому вручено припис про виїзд до місця відбування покарання - до ДУ « Хролівський виправний центр (№140)», про що свідчить особистий підпис останнього.

ОСОБА_6 зобов`язався прибути до виправного центру 02.02.2024 року, що вбачається з письмових пояснень останнього.

Відповідно до повідомлення ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» від 08.02.2024 року засуджений у встановлений термін до виправного центру не прибув.

Пунктом 8 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.56 КВК України, особи, засуджені до обмеження волі, відбувають покарання у виправних центрах, як правило, у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до їх місця проживання до засудження.

За правилами ч. 1 ст. 57 КВК України, особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Кримінально-виконавча інспекція згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку.

Згідно з ч. 4 ст. 57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до пункту 8 глави 2 розділу XI Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за № 120/33091, у разі невиїзду засудженого до покарання у виді обмеження волі (далі засудженого до ОВ) до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення від одержання припису уповноважений орган з питань пробації надсилає подання про направлення до місця відбування покарання за формою, наведеною в додатку 56 до цього Порядку, до суду для вирішення питання направлення засудженого до ОВ до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені).

Згідно з ч. 5 ст. 57 КВК України, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 58 КВК України, строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КВК України, особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, та враховуючи, що судом у судовому засіданні було достеменно встановлено, що засуджений був обізнаний про призначене йому покарання, йому вручався припис про виїзд до місця відбування покарання, але засуджений умисно ухилився від виїзду до місця відбування покарання у виді обмеження волі, суд вважає, що є достатні підстави для направлення останнього для відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

За таких обставин, подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-372, 392, 393, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Затримати та направити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з дня фактичного затримання.

Зарахувати час від фактичного затримання за цією ухвалою до дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі у строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

З моменту набрання ухвалою законної сили, її виконання доручити Харківському районному відділу поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 19.04.2024 року о 15:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1