Справа № 527/382/24
провадження № 1-кп/527/83/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника в режимі відеоконференції - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000004 від 01.01.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Гірка, Сахновщинського району, Харківської області, який має середню освіту, не одружений, не працююча, немає на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, продовжено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №575/2022 від 7 листопада 2022 року, продовжено в Україні воєнний стан із з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №58/2023 від 6 лютого 2023 року, продовжено в Україні воєнний стан із з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2023 року, продовжено в Україні воєнний стан із з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Отже, 11 серпня 2023 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття віконного скла, проник в приміщення ангару, який належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та мети, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до кімнати для відпочинку, де з верхньої шухляди комоду викрав грошові кошти у сумі 3000 гривень.

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір 11 серпня 2023 року (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні ангару, який належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив вантажний автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ» модель «45021» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 та фактичними користувачами якого є ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, шляхом вільного доступу, через незачинені водійські двері вищевказаного автомобіля, проник до салону звідки таємно, з речового ящика, незаконно заволодів важливими особистими документами, а саме водійськими посвідченнями НОМЕР_2 виданим на ім`я ОСОБА_8 та НОМЕР_3 виданим на ім`я ОСОБА_9 .

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення важливих особистих документів.

01 лютого 2024 року між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені дій, за які передбачено кримінальну відповідальність, сторони узгодили покарання за ч.3 ст. 357 КК України у вигляді 1 (одного) місяцю арешту та за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що угода про визнання винуватості, яка укладена 01 лютого 2024 року між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , за письмовою згодою потерпілих відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства України та підлягає затвердженню.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання. Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надали письмову згоду прокурору на укладення угоди між прокурором та обвинуваченими, про що в матеріалах кримінального провадження наявні відповідні заяви.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні беззаперечно визнав свою провину в повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Також, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, суд переконався, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, врахувавши думку потерпілих, які не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. 469, 470, 472 КПК України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які, у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку та до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання - відсутні, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_5 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 лютого 2024 року, яка укладена між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді 1 (одного) місяцю арешту;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що обраний відносно ОСОБА_5 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1