Справа № 760/1933/24
Провадження №1-кс/760/2309/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001293 від 05 листопада 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.1 ст.296, ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001293 від 05 листопада 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.1 ст.296, ч.4 ст.186 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме:

- 2 балончики зі сльозогінним газом Шип 4, які поміщено до спец. пакету НПУ CRI1001635;

- одну фару , яку поміщено до спец. пакету НПУ CRI1001635;

- мобільний телефон смартфон чорного кольору у чорному чохлі марки Xiomi Redmi Note PROSE вилучено до спец. пакету НПУ CRI1001633;

- мобільний телефон смартфон марки «Apple» Iphone у блакитному чохлі вилучено до спец. пакету № НПУ CRI1001633.

В обґрунтування клопотання зазначила, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001293 від 05.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126, ч.1 ст. 296, ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2024 року приблизно о 17:26 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Стадіонна 14, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрито, в умовах воєнного стану, викравіз сумки гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно, а саме: мобільний телефон марки ''СамсунгА53'', чим завдав останній майнової шкоди.

23 січня 2024 року слідчим Солом`янського УП ГУНП у м. Києві у порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Київ, вул. Фучика 4, було затримано гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, в ході якого було виявлено та вилучено:

- 2 балончика зі сльозьогінним газом Шип 4, які поміщено до спец. пакету НПУ CRI1001635;

- одна фара , яку поміщено до спец. пакету НПУ CRI1001635;

- мобільний телефон смартфон чорного кольору у чорному чохлі марки Xiomi Redmi Note PROSE вилучено до спец. пакету НПУ CRI1001633;

- мобільний телефон смартфон марки Apple Iphone у блакитному чохлі вилучено до спец. пакету НПУ CRI1001633.

Слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 05 лютого 2024 року було винесено ухвалу про повернення клопотання особі, яка його подала та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали слідчим для усунення недоліків.

Старшим слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 15.02.2024 року в Солом`янському районному суді м. Києва була отримана ухвала про усунення недоліків та додатки до клопотання про накладення арешту на майно.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вилученого без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення, а саме з даних мобільних телефонів були здійснені дзвінки з погрозами потерпілій.

Вищевказане майно, відповідно до п.3 ч.1 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, - оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

В даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що в разі повернення вилученого без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, що необхідно накладення арешту на вище вказане майно, речі, з метою забезпечення збереження майна, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та забезпечення виконання цивільного позову.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. 27 лютого 2024 року слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 подав заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі, клопотання про арешт майна задовольнити з підстав, викладених у ньому. Вказав, що два балончика із сльозогінним газом «Шип-4» є знаряддям злочину, предметами спеціально приготовленими для вчинення злочину, оскільки були застосовані ОСОБА_5 до потерпілого ОСОБА_8 . Мобільний телефони належать до предметів, які зберегли на собі сліди злочину, оскільки з даних телефонів здійснювалися дзвінки до потерпілої ОСОБА_9 з погрозами.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як визначено ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучене майно частково відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки два балончика із сльозогінним газом «Шип-4» є знаряддям злочину, а мобільні телефони зберегли на собі сліди злочину.

Враховуючи викладене, а також те, що слідчий частково довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а вказане вище тимчасово вилучене майно арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим слідчим не доведено необхідність накладення арешту на майно - одну фару, яку поміщено до спец. пакету НПУ CRI1001635, а саме не обґрунтовано, яким критеріям речових доказів воно відповідає, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Таке втручання в право власників майна на мирне володіння своїм майном є законним, переслідує суспільний інтерес, а також є пропорційним визначеним цілям. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (користувача) майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0001293 від 05 листопада 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126, ч.1 ст.296, ч.4 ст.186 КК України, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання на підставі ст. 208 КПК України, що проводився за адресою: м. Київ, вул.. Фучика, 4, а саме:

- 2 балончики зі сльозьогінним газом Шип 4, які поміщено до спец. пакету НПУ CRI1001635;

- мобільний телефон смартфон чорного кольору у чорному чохлі марки Xiomi Redmi Note PROSE вилучено до спец. пакету НПУ CRI1001633;

- мобільний телефон смартфон марки «Apple» Iphone у блакитному чохлі вилучено до спец. пакету № НПУ CRI1001633.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Солом`янського районного

суду міста Києва ОСОБА_1