Справа №: 398/3702/23
провадження №: 1-кп/398/177/24
УХВАЛА

Іменем України

"10" травня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 у кримінальному № 0001053 від 15.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про визнання доказів очевидно недопустимими,

УХВАЛА:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

10 травня 2024 року під час проведення судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням в якому просить визнати очевидно недопустимим протокол огляду місця події від 14.06.2023 року (місце огляду - дорога між с. Степанівка та с. Рожеве Олександрійського району Кіровоградської області; протокол огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій від 26.06.2023 року; диск з відеозаписом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол огляду місця події від 14.06.2023 року (місце огляду - лісосмуга поблизу с. Рожеве Олександрійського району Кіровоградської області) з фототаблицями; протокол огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій від 26.06.2023 року; диск з відеозаписом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а також похідні від них докази: висновок судової економічної експертизи № СЕ-19/112-23/5839-ЕК в частині експертних досліджень та висновків згідно протоколів огляду місця події від 14.06.2023 року; розрахунок розміру шкоди від 15.06.2023 року, а також речові докази, вилучені під час незаконного огляду місця події 14.06.2023.

Захисник з посиланням на практику ЄСПЛ та ВС зазначила, що при проведені першочергових слідчо-розшукових дій обвинуваченому не було роз`яснено право на захист в порушення ст. 63 Конституції України та право відмовитись від надання показань чи пояснень щодо себе. В ході проведення оглядів місця події 14.06.2023 року слідчим фактично було відібрано пояснення у ОСОБА_5 щодо його причетності до незаконного спилу дерев, стовбури яких були виявлені у його автомобілі, без повідомлення про його право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, отже вказані докази отриманні з істотним порушенням прав та свободини людини. Інші докази, такі як висновок судової економічної експертизи № СЕ-19/112-23/5839-ЕК в частині експертних досліджень та висновків згідно протоколів огляду місця події від 14.06.2023 року; розрахунок розміру шкоди від 15.06.2023 року; речові докази є похідними доказами від вказаного незаконного доказу та відповідно до доктрини "плодів отруєного дерева" є також незаконними доказами.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор проти клопотання заперечував, вважає докази належними та не вбачає ознак очевидної недопустимості.

Представник потерпілої особи покладає вирішення питання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 87 КПК України закріплено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами 2, 3 ст. 87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Тобто, ст. 87 КПК України визначений вичерпний перелік з яких підстав внаслідок істотного порушення прав та свобод людини може бути визнаний недопустимим доказ.

Відповідно до ч.1ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно із ч.2 та ч.3 ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Ознака очевидності чи неочевидності, допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При цьому системний аналіз ст. 89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим.

Існує також умовно недопустимі докази, допустимість чи недопустимість яких визначається судом у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин кримінального провадження. Саме тому, процесуальну конструкцію «очевидна недопустимість доказу», слід розглядати крізь призму положень інституту доказового права у його нерозривному зв`язку з кримінально процесуальними правовідносинами.

На час розгляду даного клопотання судовий розгляд кримінального провадження триває, судовий розгляд перебуває на стадії дослідження доказів, а тому суд вважає передчасним наразі вирішити питання очевидної недопустимісті доказів: протоколу огляду місця події від 14.06.2023 року (місце огляду - дорога між с. Степанівка та с. Рожеве Олександрійського району Кіровоградської області), протоколу огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій від 26.06.2023 року; диску з відеозаписом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколу огляду місця події від 14.06.2023 року (місце огляду - лісосмуга поблизу с. Рожеве Олександрійського району Кіровоградської області) з фототаблицями; протоколу огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій від 26.06.2023 року; диску з відеозаписом огляду місця події за адресою: Олександрійський район, с. Рожеве, а також похідні від них докази: висновок судової економічної експертизи № СЕ-19/112-23/5839-ЕК в частині експертних досліджень та висновків згідно протоколів огляду місця події від 14.06.2023 року; розрахунок розміру шкоди від 15.06.2023 року, а також речові докази, вилучені під час незаконного огляду місця події 14.06.2023, оскільки вони потребують додаткового дослідження та зіставлення з іншими матеріалами кримінального провадження, дослідження інших доказів.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, викладенні захисником, безумовно підлягають оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження, так як можуть впливати на визнання допустимості зазначених в ньому доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 86, 89, 350, 371, 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про визнання очевидно недопустимими доказів: протокол огляду місця події від 14.06.2023 року (місце огляду - дорога між с. Степанівка та с. Рожеве Олександрійського району Кіровоградської області), протокол огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій від 26.06.2023 року; диск з відеозаписом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; протокол огляду місця події від 14.06.2023 року (місце огляду - лісосмуга поблизу с. Рожеве Олександрійського району Кіровоградської області) з фототаблицями; протокол огляду відеокамери, перегляду відеозапису та перенесення його на цифровий носій від 26.06.2023 року; диск з відеозаписом огляду місця події за адресою: Олександрійський район, с. Рожеве, а також похідні від них докази: висновок судової економічної експертизи № СЕ-19/112-23/5839-ЕК в частині експертних досліджень та висновків згідно протоколів огляду місця події від 14.06.2023 року; розрахунок розміру шкоди від 15.06.2023 року, а також речові докази, вилучені під час незаконного огляду місця події 14.06.2023 - відмовити.

Вирішити питання недопустимості вказаних доказів в порядку, визначеному ч.1 ст. 89 КПК України, з рахуванням всіх досліджених судом доказів.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя ОСОБА_1