н/п 1-кс/953/1382/24
"15" лютого 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судового засідання ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 14.12.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2) 24.05.2023 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
Орган досудового розслідування встановив, що на початку жовтня 2023 року ОСОБА_8 , маючи умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, вступила у злочинну змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_8 , переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом здійснення незаконного збуту психотропних речовин, здійснювала пошук та придбання зазначених речовин, обіг яких заборонено, які у подальшому перевозила та зберігала з метою збуту за місцем свого проживання, після чого розподіляла вказані речовини між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 для подальшого їх збуту.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_8 , діючи в групі за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , підшукували потенційних клієнтів з числа осіб, що вживають особливо небезпечні психотропні речовини та у подальшому здійснювали збут особливо небезпечної психотропної речовини на території м. Харкова вказаним особам. Отримані від збуту психотропних речовин грошові кошти ОСОБА_8 розподіляла між усіма співучасниками у заздалегідь обумовлених частинах.
21 грудня 2023 року ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
21 грудня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий зазначає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:
- протоколом огляду грошових коштів від 09.10.2023;
- протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 09.10.2023;
- протоколом огляду та добровільної видачі від 09.10.2023;
- протоколами про результати здійснення НС(Р)Д контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 09.10.2023 та аудіо-, відео контролю особи від 10.10.2023;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.10.2023;
- протоколом огляду грошових коштів від 20.10.2023;
- протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 20.10.2023;
- протоколом огляду та добровільної видачі від 20.10.2023;
- протоколами про результати здійснення НС(Р)Д контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 20.10.2023 та аудіо-, відео контролю особи від 31.10.2023;
- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 27.10.2023;
- протоколом огляду грошових коштів від 15.11.2023;
- протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 15.11.2023;
- протоколом огляду та добровільної видачі від 15.11.2023;
- протоколом про результати здійснення НС(Р)Д контролю за вчиненням злочину (у формі оперативної закупки) від 15.11.2023;
- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 15.11.2023;
- протоколами за результатами проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_8 від 07.11.2023 та 06.12.2023;
- протоколом огляду грошових коштів від 21.12.2023;
- протоколом огляду особи, яка проводить контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів від 21.12.2023;
- протоколом огляду та добровільної видачі від 21.12.2023;
- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 21.12.2023;
- іншими речовими доказами та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 лютого 2024 року включно.
14 лютого 2024 року постановою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_11 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 21 березня 2024 року.
Слідчий зазначає, що з метою закінчення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні необхідно отримати висновки судових молекулярно-генетичних експертиз; здійснити розсекречування матеріалів, які були підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій; скласти повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ; ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі (розшукові) дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування.
Результати проведення зазначених вище процесуальних дій мають суттєве значення для встановлення істини в кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду.
Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий стверджує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_9 вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання від шести до десяти років позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Враховуючи ту обставину, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходу, крім того не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки, будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що свідчить про високу ймовірність вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та інформацію, яка до теперішнього часу не вилучена та не долучена до матеріалів кримінального провадження, зокрема особливо небезпечні психотропні речовини (закладки), які знаходяться на території Харківської області, засоби зв`язку фігурантів, які ще не вилучено, грошові кошти та інші цінності, які здобуті злочинним шляхом для їх подальшої конфіскації. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,зокрема підозрюваний може інформувати споживачів та постачальників особливо небезпечної психотропної речовини про необхідність знищення останніми вказаної речовини та знарядь вчинення злочину, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених саме ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи пред`явлену йому підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не підтвердженою жодними доказами, просив обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід..
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи пред`явлену ОСОБА_4 підозру належним чином необґрунтованою, а заявлені слідчим та прокурором ризики є недоведеними та не підтверджені жодними доказами. Зазначив, що підозрюваний не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, крім того, повідомив, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та не має умислу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому просив обрати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
21 грудня 2023 року о 16 годині 09 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
21 грудня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 лютого 2024 року включно та визначена сума застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.
14 лютого 2024 року постановою першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_11 продовжений строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме - до 21 березня 2024 року.
Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та неналежність наданих органом досудового розслідування доказів причетності останнього до інкримінованих правопорушень, з огляду на те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Так, слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування та досліджених під час судового розгляду клопотання про застосування до останнього запобіжного заходу доказах. Отже слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.
З огляду на такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного, який не одружений, має зареєстроване місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу та будь-яких зв`язків з державою не має, крім того, будучи засудженим за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та будучи звільненим від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину та за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому з урахуванням суспільної небезпеки злочину слідчий суддя вважає, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.
Також у судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому зокрема: особливо небезпечні психотропні речовини (закладки), засоби зв`язку фігурантів, грошові кошти та інші цінності, які здобуті злочинним шляхом для їх подальшої конфіскації, враховуючи, що досудове розслідування триває та наразі не всі докази у кримінальному провадженні зібрані.
Крім того, стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений ризик того, що підозрюваний може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).
Разом з тим слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні стороною обвинувачення ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі останній може інформувати споживачів та постачальників особливо небезпечної психотропної речовини про необхідність знищення ними вказаної речовини, обіг якої заборонено, та знарядь вчинення злочину.
Отже, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчав можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 , будучи засуджений вироком Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також враховуючи, що встановлені ухвалою слідчого судді від 22 грудня 2023 року ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Висновок слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявленого стороною обвинувачення ризику та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваної під вартою.
Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо наявності та доведеності ризиків, якими слідчий та прокурор обґрунтовує необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки ризики, які існували на час застосування цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому злочину.
З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного на цій стадії досудового розслідування є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
З вказаних підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 21 березня 2024 року включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Доводи сторони захисту щодо доцільності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не спростовують вищевказаних висновків суду.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України суд вважає також продовженим визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_4 суму застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України,
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" у межах строку досудового розслідування до 21 березня 2024 року включно.
Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії відповідного запобіжного заходу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.
У разі внесення застави на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи
4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокуратуру і слідчого суддю Київського районного суду м. Харкова.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Строк дії ухвали встановити до 21 березня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 - у той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 6 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1