КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/2986/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року, якою задоволено подання провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року засудженого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року за ч.4 ст.407 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку.

На вказану ухвалу прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного судом покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі. Недотримання будь-якої із передбачених положеннями ст. 76 КК України умов, вказує на порушення засудженим положень ст.75 КК України та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

В апеляційній скарзі прокурор вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст. 78 КК України. Вказує, що ОСОБА_9 на виклики до Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» не з`являвся, причини неявки невідомі. Зі змісту особової справи ОСОБА_9 вбачається, що 31.03.2023 року до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві направлено подання про оголошення засудженого в розшук (а.с.32), оскільки будучи ознайомленим з обов`язками, покладеними на нього судом з моменту проголошення вироку, не вжив жодних заходів для їх виконання, не повідомив орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ні за місцем реєстрації, а ні за місцем проживання.

На день розгляду подання в Шевченківському районному суді місцезнаходження ОСОБА_9 не відоме. Зазначені обставини, на думку прокурора, свідчать про не виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що визначені вироком суду від 04.05.2022 року, відповідно до якого іспитовий строк закінчився 04.05.2023 року.

Прокурор також посилається на те, що з урахуванням ч. 3 ст. 75 КК України, кримінальний закон передбачає здійснення контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення та чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки. Підставою для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст. 78 КК України, такими є закінчення іспитового строку, виконання засудженим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, не вчинення протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.

Прокурор вважає, що з огляду на недоведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 78 КК України, що дають підстави для звільнення засудженого від призначеного покарання, подання органу з питань пробації є передчасним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження за поданням провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявної в матеріалах провадження особової справи № 27/23-75, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року засуджено ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно розпорядження Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про виконання вироку, вказаний вирок стосовно ОСОБА_9 набрав законної сили 06.06.2022 року та надійшов до Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 25.01.2023 року для виконання та ОСОБА_9 поставлений на облік.

04 травня 2023 року провідний інспектор Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_9 від призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року покарання у зв`язку із закінченням 04.05.2023 року іспитового строку визначеного судом, посилаючись на положення ч. 1 ст. 78 КК України; п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України та ч. 2 ст. 165 КВК України.

При цьому у поданні інспектор зазначила, що засуджений ОСОБА_9 за неодноразовими викликами до Шевченківського районного відділу з питань пробації не з`являвся, вжитими розшуковими заходами протягом іспитового строку місце знаходження засудженого не було встановлено, у зв`язку з чим останній не був ознайомлений з умовами відбування покарання з випробуванням та наслідками у разі ухилення від них, про причини неявки не повідомляв. Станом на 04.05.2023 року відповідь про оголошення ОСОБА_9 в розшук до відділу не надходила. Протягом іспитового строку та станом на 04.05.2023 року ОСОБА_9 до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

Розглядаючи вказане подання, суд першої інстанції зазначив, що згідно повідомлення відділу з питань пробації засуджений ОСОБА_9 за час перебування на обліку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, а оскільки станом на день звернення Шевченківського РВ філії ДУ "Центр пробації" до суду про звільнення останнього від відбування призначеного покарання закінчився іспитовий строк, а з клопотанням про направлення засудженого для відбування покарання орган пробації не звертався, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання та ухвалив рішення, яким звільнив засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року за ч. 4 ст. 407 КК України у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що представник органу пробації в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд подання за її відсутності. Засуджений ОСОБА_9 про день, місце і час розгляду справи повідомлявся, поважність причин неявки суду не повідомив.

Суд, у відповідності до вимог абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, визнав за можливе проведення розгляду подання за відсутності засудженого та представника органу пробації.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право розглядати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

У ч. 1 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З огляду на ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього ст.78 КК України.

Органу виконання покарань в особі уповноваженого органу з питань пробації, належать дискреційні повноваження визначення ступеню виправлення особи, яка звільнена від відбування покарання з випробуванням та звернення до суду із клопотанням про звільнення такої особи від відбування покарання по закінченню іспитового строку або із клопотанням про направлення для відбування покарання за вироком суду.

Проте цих вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано не було, що перешкодило суду ухвалити законне та вмотивоване судове рішення.

Так, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_9 в період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався, іспитовий строк закінчився 04 травня 2023 року, тому підстав для направлення засудженого для відбування призначеного покарання у відповідності до ст. 78 КК України немає.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року на ОСОБА_9 в період іспитового строку один рік було покладено обов`язки відповідно ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки визначені судом.

Згідно із ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

За приписами ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, аналіз вищенаведених норм права свідчить, що умовою звільнення засудженого від відбування покарання є не лише не вчинення засудженим кримінальних правопорушень під час іспитового строку, а й обов`язкове виконання ним обов`язків, покладених на нього судом, відповідно до ст. 76 КК України.

Проте суд не дав жодної оцінки тій обставині, що засуджений ОСОБА_9 за викликами до Шевченківського районного відділу з питань пробації не з`являвся і вжитими розшуковими заходами протягом всього іспитового строку місце знаходження засудженого не було встановлено, що свідчить про невиконання останнім покладених на нього судом обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вказані обставини є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, та у відповідності з вимогами ст.ст. 407, 409, 413 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та постановлення нової ухвали, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання провідного інспектора Шевченківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

___________ _______________ _____________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4