Провадження № 1-кс/686/3505/24
22 квітня 2024 року м. Хмельницький
19.04.2024 старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням погодженим прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_4 про арешт майна на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , які на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_5 або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , маючи на меті незаконне збагачення, в період правового режиму воєнного стану (введеного в дію 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», який продовжено до 13 травня 2024 року), керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на вимагання - вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, розробив злочинний план отримання грошових коштів, який полягав у вимаганні та отриманні від потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів.
Так, ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного наміру, щодо отримання грошових коштів від потерпілого ОСОБА_6 вирішив використати надуману ним ситуацію, про те, що нібито потерпілий ОСОБА_6 винний йому грошові кошти в сумі 100000 гривень в якості карткового боргу, який виник в результаті настільної гри у карти із ОСОБА_5 (хоча в дійсності ОСОБА_6 будь-якого боргу перед ОСОБА_5 не мав).
Так, в серпні 2023 року в обідню пору доби, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_6 , знаходячись поруч із будинком АДРЕСА_2 , зустрів потерпілого ОСОБА_6 , якому повідомив видуману ним ситуацію щодо карткового боргу, а саме про те, що нібито напередодні у вечірню пору доби потерпілий ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , програв ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 100 000 грн., на що потерпілий заперечив вказаний факт.
В подальшому в кінці листопада 2023 року ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час та дату, продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом у потерпілого ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік під`їзду АДРЕСА_4 , зустрів потерпілого ОСОБА_6 , де під час розмови, висловив вимогу про передачу ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 100 000 грн., в якості карткового боргу, при цьому висловлюючи в сторону потерпілого погрози нанесення тілесних ушкоджень, підкреслюючи їх власним авторитетом, які потерпілий сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також з метою залякування та примушування до передачі грошових коштів неіснуючого боргу наніс близько 6-7 ударів кулаком в область тулуба та 1 удар кулаком в область правої щоки, чим спричинив потерпілому фізичний біль.
Так, в період часу з вересня 2023 по січень 2024 року потерпілий ОСОБА_6 побоюючись за своє життя та здоров`я, на виконання вимог ОСОБА_5 , щодо передачі йому грошових коштів неіснуючого боргу, передав ОСОБА_5 грошові кошти різними сумами (500 грн., 800 грн., 1000 грн.) в загальній сумі близько 10 000 грн.
Надалі, з січня 2024 року, ОСОБА_5 продовжив телефонувати до потерпілого та погрожуючи фізичною розправою, вимагати грошові кошти та висловлюючи в сторону потерпілого погрози нанесення тілесних ушкоджень, підкреслюючи їх власним авторитетом, які потерпілий сприймав як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.
Після чого, 04.03.2024 близько 20 год. 15 хв. ОСОБА_5 , продовжуючи виконання свого злочинного умислу, спрямованого на вимагання та отримання грошових коштів злочинним шляхом у потерпілого ОСОБА_6 , перебуваючи поруч із будинком АДРЕСА_2 , помітивши потерпілого ОСОБА_6 наблизився до останнього, висловлюючи погрози фізичною розправою, висловив вимогу про передачу ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 69 000 грн. в якості частини карткового боргу, на що потерпілий вимушено погодився так як реально побоювався за своє життя і здоров`я.
В подальшому, 09.04.2024 близько 19 год. 48 хв. потерпілий ОСОБА_6 у телефонній розмові повідомив ОСОБА_5 , що він знайшов частину грошових коштів та може їх передати, на що останній наказав потерпілому прибути у двір будинку АДРЕСА_5 .
Так, 09.04.2024 близько 20 год. 00 хв., потерпілий ОСОБА_6 на виконання вказівки ОСОБА_5 прибув у двір будинку АДРЕСА_5 , де зустрівся із ОСОБА_5 , якому вимушено передав, грошові кошти в сумі 1000 грн., як частину неіснуючого боргу яку вимагав останній, у свою чергу ОСОБА_5 висунув вимогу про негайне повернення усієї суми грошових коштів, при цьому висловлюючи в сторону потерпілого погрози нанесення тілесних ушкоджень, вбивства у вигляді позбавлення життя шляхом повішання на дереві та спалення, на що потерпілий ОСОБА_6 вимушено погодився так як реально побоювався за своє життя і здоров`я.
Вище зазначені умисні, злочинні дії ОСОБА_5 призвели до того, що потерпілий ОСОБА_6 16.04.2024 близько 08:50 години перебуваючи по Старокостянтинівському шосе, 8, м. Хмельницький передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 39 000 гривень, проте останній розпорядитися коштами не зміг, оскільки був викритий працівниками правоохоронних органів на місці події.
Також, ОСОБА_5 08 жовтня 2023 року у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у останнього є телевізор марки «LG» прийняв рішення відкрито заволодіти ним.
Так ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, усвідомлюючи, що його злочинні дії будуть викриті потерпілим ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почав вимагати у потерпілого ОСОБА_6 передати йому телевізор, на що потерпілий відмовив.
У свою чергу, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна, усвідомлюючи що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_6 , діючи проти волі потерпілого, підійшов до тумби із якої відкрито викрав телевізор марки «LG 32LK430», належний ОСОБА_6 та покинув приміщення квартири.
Надалі, 08.10.2023 близько 17 год. 36 хв. викрадений у потерпілого телевізор марки «LG 32LK430» ОСОБА_5 здав до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що знаходиться за адресою: проспект Миру, 76, м. Хмельницький, а отримані кошти витратив на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 6 000 грн.
Окрім того, ОСОБА_5 26.11.2023 у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «МАУП», що по проспекту Миру, м. Хмельницький, зустрівся із ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у останнього є мобільний телефон «OPPO» прийняв рішення відкрито заволодіти ним.
Так ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, усвідомлюючи, що його злочинні дії будуть викриті потерпілим ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, попросив у потерпілого ОСОБА_6 надати належний йому мобільний телефон марки «ОРРО А17К» для здійснення дзвінка. Так, ОСОБА_6 , зважаючи на довірливі відносини з ОСОБА_5 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після цього, з метою відкритого заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_7 відмовився повертати ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон та пішов у невідомому напрямку, таким чином, умисно, незаконно, повторно заволодів майном потерпілого.
Надалі, 26.11.2023 близько 18 год. 27 хв. викрадений у потерпілого мобільний телефон марки «ОРРО А17К 3/64 GB» ОСОБА_5 здав до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що знаходиться за адресою: проспект Миру, 76, м. Хмельницький, а отримані кошти витратив на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3500 грн.
Також, ОСОБА_5 , 04.12.2023 у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в якій проживає ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у останнього є мобільний телефон «OPPO» прийняв рішення відкрито заволодіти ним.
Так ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, усвідомлюючи, що його злочинні дії будуть викриті потерпілим ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почав вимагати у потерпілого ОСОБА_6 передати йому мобільний телефон, на що потерпілий відмовив.
У свою чергу, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення майна, усвідомлюючи що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_6 , діючи проти волі потерпілого, підійшов до ліжка із якого відкрито викрав марки «ОРРО А17К 3/64 GB», належний ОСОБА_6 та покинув приміщення квартири.
Надалі, 04.12.2023 близько 15 год. 29 хв. викрадений мобільний телефон марки «ОРРО А17К 3/64 GB» ОСОБА_5 здав до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , а отримані кошти витратив на власний розсуд.
Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3500 грн.
16.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Хмельницький, фактично проживаючого АДРЕСА_7 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
16.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, серед яких особливо тяжкий злочин, за який відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, покарання за вчинення якого передбачає можливість застосування конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на його майно з метою забезпечення конфіскації як виду покарання.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, при розгляді клопотання слідчий суддя застосовує положення ч.2 ст.172 КПК України, згідно з якими клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.3, ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
На підставі ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як вбачається з матеріалів клопотання16.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, серед яких особливо тяжкий злочин, за який відповідно до вимог ч. 4 ст. 189 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 366490890 у спільній частковій власності в розмірі 1/4 частки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває таке нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відповідність клопотання слідчого вимогам ст.170-172 КПК України.
Разом із цим, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведений ризик знищення, пошкодження житла власником його частки.
Із долучених до клопотання відомостей вбачається, що співвласником майна, яке належить підозрюваному є також третя особа.
Накладення арешту із застосуванням усіх визначених законом заборон призведе до непропорційного втручання у право третіх осіб, які мають право ним користуватися за спільною згодою як співвласники чи члени їх сім`ї.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, вважає у цьому випадку співрозмірним накладення арешту на указане майно із встановленням заборони його відчуження на частку у майні, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення можливої конфіскації як виду покарання.
Зазначений спосіб накладення арешту не призведе до надмірного втручання у право особи.
При цьому негативних наслідків, у тому числі третім особам від встановлення такої визначеної законом заборон щодо цього майна, слідчий суддя не вбачає.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення завдання арешту, слідчий суддя приходить до переконання про можливість часткового задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
У іншій частині вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя