Справа № 752/7845/24
Провадження по справі № 1-кс/752/3134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000276, дані про яке 05.03.2024 внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000596 від 26.05.2023.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000276, дані про яке 05.03.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлена група осіб, діючи умисно, з корисливих спонукань, використовуючи завідомо підроблені документи на право власності, шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна, а саме будинком АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 .

Так, відповідно до інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 05.12.1977;

Крім цього, під час досудового розслідування встановлено, що 14.10.2004 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 , відповідно до змісту якого він заповів все своє майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Також 18.09.2007 ОСОБА_6 була зареєстрована за вищевказаною адресою, а саме в будинку АДРЕСА_1 , а 24.06.2009 між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до актового запису № 531, укладено шлюб.

26.02.2022 ОСОБА_4 , відповідно до актового запису про смерть № 10345 від 14.05.2022, помер, а ОСОБА_6 звернулась до Другої київської державної нотаріальної контори, де було зареєстровано спадкову справу за № 472/2022.

Однак, 24.10.2022 року державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі продажу, серія та номер: 1596, виданий 25.12.1996, Товарною біржою «Українська біржа нерухомості».

Після чого, 31.10.2022 державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 посвідчено договір дарування 1/2 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в реєстрі за № 4-300, номер запису про право власності: 48293100.

Крім цього, 31.10.2022 державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 посвідчено договір дарування 1/2 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в реєстрі за № 4-301, номер запису про право власності: 48293182.

В подальшому, 29.11.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчено договір дарування частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований в реєстрі за № 817 номер запису про право власності: 48554415.

Після цього, 09.12.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчено договір про поділ нерухомого майна, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , зареєстрований в реєстрі за № 854, відповідно до змісту якого співвласники домовилися про поділ у натурі між собою житлового будинку, загальною площею 149, 8 кв.м., житловою площею 53,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 і за домовленістю сторін здійснюється поділ обєкта нерухомого майна в наступному порядку: житловий будинок загальною площею 86,0 кв.м., житловою площею 17.6 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікатор об`єкта будівництва: 04 переходить в особисту власність ОСОБА_9 ; житловий будинок загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 36.0 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікатор об`єкта будівництва: 50 переходить в особисту власність ОСОБА_11 .

Допитана як потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що з 1999 року вона разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в будинку АДРЕСА_1 , даний будинок він отримав у спадок у 1977 році, після смерті свого батька - ОСОБА_12 . 14.10.2004 ОСОБА_4 оформив заповіт на її ім`я на все належне йому майно, а 18.09.2007 за його згоди її було зареєстровано за вищевказаною адресою. Крім цього, 24.06.2009 року вони офіційно одружились та продовжували разом проживати. В жовтні 2021 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, ОСОБА_4 було госпіталізовано до пансіонату, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де останній перебував під постійним наглядом медичного персоналу. 24.02.2022 у зв`язку з початком повномаштабного вторгнення в Україну, вона змушена була виїхати до Польщі, а 26.02.2022 в телефонному режимі їй повідомили, що ОСОБА_4 помер. Десь у травні 2022 року вона повернулась до України та, зібравши необхідні документи, звернулась до Другої державної нотаріальної контори для оформлення спадкової справи.

Десь у вересні 2022 року вона звернулась до державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 з метою отримання свідоцтва про спадщину, однак остання відмовила, посилаючись на продовження терміну розгляду звернень щодо спадку до 10 місяців. Потім вона знову поїхала до Польщі, де перебувала у своїх знайомих. На початку 2023 ОСОБА_6 повернулась до України і знову звернулась до вищевказаного нотаріуса, яка повідомила, що не може видати їй свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 , так як воно рахується за іншою особою.

Також ОСОБА_6 зазначила, що ознайомившись з копією договору купівлі продажу будинку АДРЕСА_1 , укладеного нібито 25.12.1996 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , вона може напевно сказати, що він підроблений, так як ОСОБА_4 мав інший підпис та ніяких договорів щодо продажу даного будинку він не укладав взагалі, з ОСОБА_8 ні вона, ні ОСОБА_4 знайомі не були. Крім цього, в будинку залишились її особисті речі, меблі та документи, однак доступу до будинку у неї не має, так як були замінені замки.

Вказані об`єкти нерухомого майна визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000276 від 05.03.2024.

З метою збереження речових доказів та упередження їх подальшого відчуження, прокурор просить накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 86,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, ідентифікатор об`єкта будівництва: 04, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 та житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 63,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, ідентифікатор об`єкта будівництва: 50, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_11 , РНОКПП: НОМЕР_3 із заборонною відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Прокурор просив розглянути клопотання без його участі та без повідомлення власників майна з метою забезпечення арешту на майна на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.

З метою забезпечення арешту майна, суд вважає можливим у відповідності до положень ч. 2 ст. 172 КПК України розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000276, внесеного 05.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомого майна, а саме будинком АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановленою групою осіб, з використанням завідомо підроблених документів на право власності.

Постановою старшого слідчого з ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 від 06.03.2024 житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 86,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, ідентифікатор об`єкта будівництва: 04, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 та житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 63,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, ідентифікатор об`єкта будівництва: 50, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_11 , РНОКПП: НОМЕР_3 , визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000276 від 05.03.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В ході судового розгляду встановлено, і це підтверджується наданими до матеріалів клопотання доказами, що житлові будинку АДРЕСА_4 , які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000596 від 26.05.2023, і можуть бути відчужені на користь третіх осіб, тому з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно шляхом заборони розпорядження та відчуження зазначеного майна, що буде відповідати завданням кримінального провадження та принципам розумності та співмірності обмеження права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 170, 171, 172, 173, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 86,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, ідентифікатор об`єкта будівництва: 04, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_2 та житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 63,8 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, ідентифікатор об`єкта будівництва: 50, який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_11 , РНОКПП: НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1