Справа № 610/2920/18
Пр. № 1-кп/621/7/24
ВИРОК

Іменем України

13 червня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000925 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Цепіль Балаклійського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, одружений, працював охоронцем ПП «Бізонтех 2006», зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 5 статті 27, частини 2 статті 365 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Дмитрівка Балаклійського району Харківської області, є громадянином України, має вищу освіту, одружений, працює механіком Балаклійського відділення центру екстреної медичної допомоги (на час вчинення злочину працював на посаді старшого дільничого інспектора Балаклійського РВ ГУМВС України в Харківській області), зареєстрований і проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Савинці Балаклійського району Харківської області, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, не працює, зареєстрований і проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

26 червня 2014 ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді дільничого інспектора міліції сектора дільничих інспекторів міліції Балаклійського РВ ГУМВС України в Харківській області, маючи спеціальне звання майор поліції, на якого покладені функції працівника правоохоронного органу, наділений владою та повноваженнями, передбаченими Законом України «Про міліцію» (який втратив чинність 07.11.2015), будучи службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та наділена повноваженнями у межах своєї компетенції пред`являти вимоги і приймати рішення, обов`язкові для виконання громадянами і службовими особами, а також застосовувати до них примусові заходи впливу відповідно до закону, своїми умисними діями вчинив перевищення наданих йому службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходили за межі наданих їй повноважень,як працівника правоохоронного органу, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , який виконував функції громадського помічника дільничого інспектора міліції та надав свій автомобіль Volkswagen Transporter для незаконного затримання ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які усвідомлювали обсяг повноважень ОСОБА_6 , як працівника правоохоронного органу, з метою створення кількісної та фізичної переваги над ОСОБА_11 прибули за місцем проживання останнього по АДРЕСА_4 .

З метою досягнення домовленості на незаконне затримання та подавлення опору ОСОБА_11 , який впав на землю не бажаючи бути поміщений у автомобіль, ОСОБА_6 , застосував до останнього спеціальний засіб сльозогінний газ, ОСОБА_12 став утримувати останнього за руки, а ОСОБА_6 з метою подолання опору ОСОБА_11 , наніс не менше десяти ударів озутими ногами в область паху, живота та грудей, чим спричинив фізичний біль та образив особисту гідність ОСОБА_11 .

Після вказаного, із застосуванням насильства, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заштовхнули ОСОБА_11 до салону транспортного засобу та доставили до Савинського СВМ Балаклійського РВ ГУМВС України в Харківській області, де настала смерть ОСОБА_11 .

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинив перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувались болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діяннями, за відсутності ознак катування, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України.

Зазначеними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вчинили посібництво у перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувались болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діяннями, за відсутності ознак катування, тобто злочин, передбачений частиною 5 статті 27 частини 2 статті 365 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_6 на початку судового розгляду свою вину в інкримінованому злочині не визнав, але на стадії судових дебатів заявив про визнання винуватості та звернувся до потерпілої з вибаченням.

ОСОБА_6 показав суду про те, що 26.06.2014 повертався додому з нічної зміни коли йому зателефонували з чергової частини відділу поліції та повідомили про необхідність прибуття за місце проживання ОСОБА_11 з метою з`ясування обставин вчинення останнім кримінального правопорушення. Він зустрів ОСОБА_7 та запросив його у якості свідка при опитуванні ОСОБА_11 , зателефонував ОСОБА_5 , який працював помічником дільничого, оскільки для доставлення ОСОБА_11 до відділку поліції був потрібен транспортний засіб. Прибувши за місце проживання ОСОБА_11 до території домоволодіння АДРЕСА_4 , останній не виконав його вимогу щодо надання пояснень, почав чинити опір, зірвав погони з форменного одягу, що змусила його нанести останньому один удар у пах та застосувати слиногінний газ, після чого, ним було прийнято рішення про затримання ОСОБА_11 . ОСОБА_11 було поміщено до транспортного засобу, доставлено до відділу поліції де безпосередньо настала його смерть. Вказав, що діяв в межах наданих йому повноважень, відповідно до положень ЗУ «Про міліцію».

ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав.

Обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 26.06.2014 близько 14 години на території ринку смт Савинці Балаклійського району Харківської області близько 14 години, між ним та ОСОБА_11 стався конфлікт. В подальшому йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про необхідність прибуття за місцем проживання ОСОБА_11 з метою доставлення останього до відділу поліції з огляду на вчинення ним злочину. Прибувши до домоволодіння АДРЕСА_4 він зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після чого вони посадили ОСОБА_13 в автомобіль та привезли до відділку де останньому стало погано.

ОСОБА_7 визнав свою винуватість та показав суду, що 26.06.2014 він зустрів ОСОБА_6 , який запропонував йому бути свідком при опитуванні ОСОБА_11 . Вони прибули за місцем проживання останнього де він почав чинити опір ОСОБА_6 , зірвав погони з форменого одягу. Ударів він ОСОБА_13 не завдавав, не сприяв ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у затриманні останнього. Бачив як ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 один удар.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 хоча і зазначили про визнання вини в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, але, виходячи з їх показань, суд дійшов висновку про спростування ними фактичних обставин, встановлених в ході судового розгляду.

Однак, винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що була свідком конфлікту між продавчинею магазину та ОСОБА_11 , а в подальшому з балкону квартири бачила поблизу домоволодіння ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заштовхували останнього до автомобіля. В подальшому дізналась про смерть ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що 26.06.2014 близько 17-18 години з балкону квартири бачила, як ОСОБА_11 лежить на землі, ОСОБА_7 в цей час тримав за руки останнього, а ОСОБА_6 наносив ОСОБА_11 удари ногами в область тулуба.

Свідок ОСОБА_17 показала, що 26.06.2014 дізналась про смерть ОСОБА_11 . ОСОБА_6 повідомив їй, що ОСОБА_11 пограбував магазин та він застосував до останнього силу, наніс один удав в пах.

ОСОБА_18 , показала суду, що 26.06.2014 в магазині «Катюша» в смт Савинці відбулася сварка із ОСОБА_11 , який намагався самостійно взяти товар, з приводу чого вона повідомила власника.

Свідок ОСОБА_19 показав, що був присутній на місці події 26.06.2014, як експерт, здійснював огляд тіла ОСОБА_11 та встановив, що на час огляду останній мав тілесні ушкодження у виді синців, термін яких близько 3-5 днів.

ОСОБА_20 показав суду, що був свідком конфлікту між ОСОБА_13 та ОСОБА_5 , який мав місце поблизу магазину на ринку смт Савинці Балаклійського району Харківської області. ОСОБА_11 відірвав рукав куртки ОСОБА_5 .

ОСОБА_21 надала аналогічні показання щодо конфлікту між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_22 показав суду про те, що у складі слідчо-оперативної групи виїжджав на місце події де настала смерть ОСОБА_11 .

Крім показань свідків, наданих під час судового розгляду, винуватість ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами.

Відомостями витягу з кримінального провадження №0000353, про реєстацію 14.07.2014 заяви ОСОБА_9 , за попередньою правовою кваліфікацією за частиною 3 статті 365 Кримінального кодексу України. За обставин того, що 26.06.2014 в період з 17 по 18 години ДІМ Балаклійського РВ ГУМВС в Харківській області ОСОБА_6 та помічник дільничого інспектора ОСОБА_5 , з метою з`ясування обставин заволодіння ОСОБА_23 чужим майном з крамниці «Катюша» смт. Савинці, доставили ОСОБА_11 до селищного відділення міліції смт. Савинці, де в подальшому останній помер. (т.3., а.с.100)

Рапортом чергового Балаклійського РВ Харківської області ОСОБА_24 , про надходження до служби «102» повідомлення лікаря швидкої допомоги про смерть ОСОБА_11 (т.3, а.с.107)

Протоколом огляду місця події від 26.06.2014 - приміщення АДРЕСА_4 де зафіксовано загальний вид трупа ОСОБА_11 в лежачому положенні. (т.3., а.с.09-110)

Довідкою Балаклійського районного відділення ХОБСМЕ згідно якої, попередньо, причиною смерті ОСОБА_11 стало захворювання: алкогольна кардіоміпатія на фоні серцево-судинної недостатності. ( т. 3, а.с. 112)

Протоколом огляду місця події від 16.07.2014 з фото таблицею, де зафіксовано загальний вид будівлі по АДРЕСА_4 , коридор приміщення та виявлено труп ОСОБА_11 (т. 3, а.с.121-123)

Даними висновка експерта №146-БЛт/14 від 11.08.2014, згідно якого причиною смерті ОСОБА_11 стало захворювання - алкогольна кардіоміопатія, яка ускладнилась внаслідок гострої сердцевосудинної недостатності. Час настання смерті ОСОБА_11 , виходячи з трупних явищ знаходиться у проміжку між 14 до 16 години 26.06.2014 року. При дослідження трупа ОСОБА_11 встановлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана в тім`яно-скроневій області голови зліва; садна голови зліва; п`ять саден в лобній частині голови зправа; три садна з переднього краю правого вуха; синець повіка лівого ока; два садна в виличній області зліва; садна в підборідній області зліва; сім саден поперекової частини спини; садна лівого ліктьового суглобу, які утворилися незадовго до смерті від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких своєю поверхнею не відобразились. По ступню тяжкості вказані вище садна, синці, відносно живої особи, як в сукупності так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, а забита рана до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Кров трупа ОСОБА_25 належить до групи АВ. При судово токсилогічному дослідженні у крові трупа ОСОБА_25 етиловий чи інші спирти не знайдені. (т. 3, а.с. 163-169)

Висновком експерта №106/146-Бл/14 від 08.11.2014 відповідно до якого ушкодження, що встановленні при проведенні експертизи трупа ОСОБА_11 за своєю локалізацією та характеристикою в цілому не суперечать показанням свідків ОСОБА_26 ОСОБА_21 ОСОБА_9 ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , наданих ними в ході слідчого експерименту. Встановити індивідуальні особливості травмуючого предмету можливості не має. (т. 3, а.с.171-177)

За висновками судово-медичної експертизи №106/146-Бл/14 від 08.11.2014 на підставі даних судово-медичної експертизи ексгумованого трупа ОСОБА_11 , при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 було встановлено: слабо виражений склероз коронарних артерій серця, незначне збільшення розмірів серця, розширення його порожнин, в`ялість і нерівномірне кровонаповнення м`яза серця, на розрізах м`яз серця тьмяний, сіро-коричневий, дифузний жировий гепатоз печінки, фіброз м`яких мозкових оболонок, ознаки гострого венозного повнокров`я внутрішніх органів, рідкий стан крові в порожнинах серця та великих судинах. Це свідчить, що причиною смерті ОСОБА_11 стало захворювання на алкогольну кардіоміопатію, що ускладнилася у своїй течії гострою серцево-судинною недостатністю. Час настання смерті ОСОБА_11 за трупними явищами знаходиться у проміжку часу з 14:00 до 16:00 години 26.06.2014 року. Під час дослідження трупа ОСОБА_11 були встановлені наступні тілесні ушкодження: забита рана в тім`яно-скроневій ділянці голови зліва, садна в лобовій ділянці голови зліва, 5 саден у лобовій ділянці голови праворуч, 3 садна у переднього краю правого вуха, синець на верхньому столітті лівого ока, 2 садна в виличній області зліва, садна в підборідній області зліва, 7 саден на спині в ділянці нирок, садна на лівому ліктьовому суглобі, які утворилися незадовго до смерті від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразилися. За ступенем тяжкості вищезгадані садна і синець, стосовно живих осіб, як кожне окремо так і в сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень; а вищезазначена забита рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно з пп.2.3.5. правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Наказ МОЗ України № 6 від 17.01.95р.). Кров від трупа гр-на ОСОБА_11 належить до групи АВ. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 етиловий та інші спирти не виявлено.

У ході проведеної судово-медичної експертизи ексгумованого трупа було виявлено такі пошкодження: забита рана голови в тім`яно-скроневій ділянці зліва подвійний повний перелом нижньої щелепи, по лунку 38 та 45 зубів. Вказана рана утворилася прижиттєво, внаслідок одноразового травматичного впливу тупим предметом, індивідуальні особливості травмуючих поверхонь яких у пошкодженнях не відобразилися, наймовірніше незадовго до смерті. За ступенем тяжкості носить ознаки легких тілесних ушкоджень (згідно з п. 1.5.2., п. 2.3.1.а., п. 2.3.2.б. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року)

Перелом нижньої щелепи згідно з висновками експерта №582-МК/№3321-Дм/14 з огляду на морфологічні особливості даних переломів, локалізацію та взаєморозташування зон стиснення та розтягування кісткової тканини, їх переважання з боку зовнішніх та внутрішніх поверхонь кістки, а також конструкційні анатомо-фізіологічні особливості нижньої щелепи, слід вважати, що дані пошкодження утворилися в результаті одноразового ударного впливу тупим предметом з обмеженою поверхнею, що призвело до прогину-стиску кістки з формування прямого і конструкційного переломів. Слід зазначити, що неоднотипна стереомікроскопічна картина зон стиснення і розтягування кісткової тканини на різних поверхнях кістки, а також наявність ознак формується кісткової мозолі в одного з країв перелому, в цілому, вказують на переживаність травми, що не піддалася хірургічному лікуванню. Взаємне (мабуть тривале) зміщення кісткових уламків з подальшим спотворенням початкових морфологічних ознак перелому. З урахуванням вищевикладеного, вищеописаний перелом утворився прижиттєво, внаслідок не менш ніж одноразового впливу тупим предметом, індивідуальні особливості якого не відобразилися, у термін не менше ніж 3-4 тижні до настання смерті...» За ступенем тяжкості це пошкодження носить ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Крім цього, за результатами судово-криміналістичної експертизи органів шиї № 584-МК № 3321-ДМ, щитовидний хрящ має ділянки окостеніння пластин; на хрящі встановлена ??патологічна рухливість пластин, обумовлена ??множинними ділянками роз`єднання, що локалізуються, здебільшого, вздовж острівців їх окостеніння; множинні ділянки розтріскування хряща з його зовнішньої та внутрішньої поверхні; визначається патологічна рухливість верхнього рогу зліва, обумовлена ??ушкодженням хряща у сфері його основи, як із боку зовнішньої, і із боку внутрішньої поверхні. Виражені ознаки гнильного оплавлення тканин у галузі даних ділянок не дозволяють достовірно визначити їхній справжній характер і механізм утворення...»

Будь-яких пошкоджень, що утворилися посмертно, крім тих, що були виконані в ході судово-медичних експертиз, виявлено не було.

Труп перебуває у стані виражених гнильних змін із гнильним розплавленням м`яких тканин, тканини головного мозку та деяких внутрішніх органів (селезінки, підшлункової залози, надниркових залоз). Зважаючи на вищевикладене, достовірно визначити причину смерті, в даному конкретному випадку, не можливо.

Після формування рани в лівій тім`яно-скроневій області ОСОБА_11 , міг здійснювати будь-які самостійні дії. Після формування перелому щелепи, ОСОБА_11 , найімовірніше робив якісь самостійні дії, до часу настання смерті.

На момент отримання ОСОБА_11 вищеописаних пошкоджень він міг перебувати у будь-якому положенні. Під час проведення ексгумації, труп був одягнений у одяг для поховання, на якому відсутні будь-які механічні пошкодження, а одяг у якому був одягнений ОСОБА_11 на момент настання смерті на судово-медичну експертизу надано не було.

На трупі ОСОБА_11 будь-яких пошкоджень, які могли бути розцінені як сліди самооборони в ході судово-медичної експертизи виявлено не було.

Згідно з висновками судово-імунологічної експертизи, групова належність крові відповідає групі АВ (IV).

Згідно з висновками судово-токсикологічної експертизи шлунка, тонкого кишківника, печінки, нирок та тканинах головного мозку барбітурати, морфін, кодеїн, діонін, папаверин, промедол, стрихнін, атропін, гіосціанін, скополамін, кокаїн, пахікарпін, ефедрин, опій, похідні піразолону, бенздіазепіну, фенотіазину, карбофос, метафос, метилетилтіофос, трихлорметафос, фосфамід, фтолофос, фозалон, хлорофос, севін, децис, небуш, цимбуш. Згідно з висновками судово-токсикологічної експертизи, у крові трупа спиртів не виявлено.

Показання отримані в ході проведення слідчих експериментів, загалом не суперечать даним отриманим у ході проведення судово-медичної експертизи ексгумованого трупа громадянина ОСОБА_11 .

Згідно з даними отриманими з копії протоколу огляду місця події від 26.06.2014 та судово-медичними даними, отриманими під час проведення судово-медичної експертизи в Балаклійському відділенні експертизи від 27.06.2014 достовірно вказати чи змінювалася початкова поза трупа ОСОБА_11 не є можливим через відсутність даних, які дозволяють стверджувати протилежне. ( т. 4, а.с.100-106)

З висновку експерта №53-КЕ/2015 від 29.05.2015 року на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи виходячи з опису морфологічного характеру всіх тілесних ушкоджень, встановлених при первинній судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , всі ці ушкодження могли виникнути незадовго до настання смерті, в період однієї події 26.06.2014. Достеменно встановити, одним або кількома предметами (знаряддями) були заподіяні дані тілесні ушкодження, не представляється можливим.

Будь-яке з зазначених вище тілесних ушкоджень, що були встановлені при первинній судово-медичній експертизі та судово-медичній експертизі ексгумованого трупа ОСОБА_11 , як кожне окремо, так і в комплексі, враховуючі їх характер, обсяг і тяжкість, не носять ознак небезпеки для життя в момент їх заподіяння, як і таких, що в своєму перебігу могли викликати розвиток небезпечного для життя стану, і у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю в даному випадку не перебувають.

Судово-медичних даних, які достеменно вказували б на наявність комплексу морфологічних ознак, притаманних шокової реакції у внутрішніх органах трупа не встановлено. Наявність клітин Краєвського в тканині печінки, що були встановлені при повторній судово-медичній експертизі гістологічних препаратів, виготовлених з зразків м`яких тканин та внутрішніх органів від трупа (висновок експерта» №262 Гс/15/53- КЕ/2015 від 16.03.2015), згідно даним з спеціальної медичної літератури, слід розглядати як патогістологічний феномен, який також може зустрічатися у випадках наглої смерті, гепатиті В та ін., і тому не може розглядатися окремо як морфологічна ознака шоку.

Відомості, що викладені в дослідшй частині висновку експерта №3321-Дм/14 від 18.11.2014 судово-медичної експертизи ексгумованого трупа: «...Грудные и межреберные мышцы... с кровоизлияниями темно-красного цвета в местах переломов ребер слева...», враховуючи відсутність травматичних ушкоджень ребер за даними як первинної судово-медичної експертизи, так і судово-медичної експертизи ексгумованого трупа, у даному випадку слід вважати помилковими і такими, що не свідчать про наявність відповідного тілесного ушкодження і не можуть бути прийняти до уваги як вихідні об`єктивні експертні дані.

Щодо травматичного ушкодження нижньої щелепи, встановленого при судово-медичній експертизі ексгумованого трупа ОСОБА_11 , експертна комісія зазначає наступне: - при медико-криміналістичній експертизі нижньої щелепи від трупа був встановлений її подвійний повний лінійний перелом з формуванням зламів в області тіла праворуч (на межі з частиною підборіддя (ментальний), і в області кута щелепи ліворуч. При цьому, наявність морфологічних ознак «кісткової мозолі», що формується, біля одного з країв перелому, вказує на те, що травма нижньої щелепи утворилася задовго до настання смерті;

- згідно наданої на експертизу медичної документації, ОСОБА_11 в період з 12 по 17.02.2014 знаходився на лікуванні в умовах стаціонару КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» з діагнозом: двобічний перелом нижньої щелепи, кут зліва і гілки між 44.45 зубами;

- при проведенні консультативного дослідження наданих на експертизу рентгенограм нижньої щелепи на ім`я ОСОБА_11 від 12.02.2014 (№7898-9/п) встановлені рентгенологічні ознаки наявності двобічного перелому нижньої щелепи у вигляді ангулярного (в ділянці кута) перелому ліворуч з переломом через 38 зуб та перелому тіла нижньої щелепи праворуч на рівні 44-45 зубів.

Таким чином, за наявними судово-медичними даними слід вважати, що двобічний перелом нижньої щелепи, який був встановлений при судово-медичній експертизі ексгумованого трупа, виник у ОСОБА_11 ще у лютому 2014, тобто більш, ніж за 4 місяця до настання його смерті, і у причинно-наслідковому зв`язку як з подією 26.06.2014 так і зі смертю хворого не перебуває.

Поряд із цим, при первинній судово-медичній експертизі, судово-медичній експертизі ексгумованого трупа та судово-медичних експертизах гістологічних об`єктів від трупа ОСОБА_11 встановлені макро та мікроморфологічні ознаки: гострого порушення кровообігу, які відповідають ознакам швидкого настання смерті (вказують на темп танатогенезу - темп вмирання), у вигляді рясних зливних трупних плям, розширення зіниць, венозного повнокров`я внутрішніх органів, набряку головного мозку і легенів; хронічної патології з боку серцево-судинної системи у вигляді ексцентричної гіпертрофії лівого шлуночка серця, в`ялості та дистрофії серцевого м`яза, стенозуючого коронаросклерозу (зі звуженням просвіту коронарних артерій атеросклеротичними бляшками подекуди до 30%); дифузного кардіосклерозу, периваскулярного фіброзу; атеросклерозу аорти; хронічної патології печінки - дифузного жирового гепатозу.

Враховуючи вищевикладене, базуючись на даних попередніх судово-медичних експертиз, при відсутності об`єктивних ознак впливу зовнішніх чинників, які б могли зумовити настання смерті, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_11 у даному випадку слід вважати гостре порушення кровообігу, яке розвинулося внаслідок загострення перебігу хронічної патології з боку серцево-судинної системи у вигляді атеросклеротичного коронарокардіосклерозу.

Виходячи з динаміки розвитку трупних явищ, встановлених під час огляду трупа на місті його знаходження (в період з 18 год, 15 хв. до 19 год. 15 хв. 26.06.2014) і при судово-медичній експертизі трупа (в період з 08 год. до 11 год. 27.06.2014), керуючись комп`ютерною програмою «Nomo S», слід вважати, що смерть ОСОБА_11 могла настати, орієнтовно, за 6,4 години (плюс-мінус 2,8 год.) до часу вимірювання ректальної температури трупа на місці його знаходження (19 год. 10 хв. 26.06.2014), тобто у проміжку часу з 09 год. 58 хв. до 15 год. 34 хв. 26.06.2014.

Після утворення встановлених на трупі тілесних ушкоджень, які могли виникнути незадовго до настання смерті (забитої рана та синця на голові, саден на тілі), як кожного окремо, так і в їх сукупності, ОСОБА_11 до настання смерті міг робити самостійні (активні) дії в повному обсязі (в тому числі, пересуватися, розмовляти тощо).

Судово-медичні дані, що дозволяли б встановити послідовність утворення кожного з тілесних ушкоджень, встановлених при первинній судово-медичній експертизі та судово-медичній експертизі ексгумованого трупа ОСОБА_11 (забитої рана та синця на голові, саден на тілі), а також достеменно визначити, в якому положенні (позі) він перебував в момент утворення у нього кожного тілесного ушкодження, відсутні.

Судово-медичні дані, що дозволяли б достеменно стверджувати про те, що утворення тілесних ушкоджень, встановлених при первинній судово-медичній експертизі та судово-медичній експертизі ексгумованого трупа ОСОБА_11 , могло спровокувати загострення перебігу наявної у хворого хронічної патології з боку серцево-судинної системи, відсутні.

Згідно даним з спеціальної медичної літератури, стресові фактори у ряді випадків можуть спровокувати у хворих загострення перебігу хронічної патології з боку серцево-судинної системи. Однак, стійкість організму кожної людини до впливу стресових факторів залежить від багатьох чинників, в першу чергу, рівня психоемоційної та гормональної сфер. За наявними судово-медичними даними достеменно встановити вид і характер стресових факторів, а також визначити рівень, ступінь та діапазон їх можливого негативного впливу на організм ОСОБА_11 станом на 26.06.2014 не представляється можливим.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.06.2014, труп ОСОБА_11 на момент огляду знаходився лежачі на спині, обличчям доверху, трупні плями розташовувалися на задній поверхні тіла.

Наявність трупних плям лише на одній, низько розташованій поверхні тіла, свідчить на користь того, що в момент настання смерті ОСОБА_29 міг перебувати в горизонтальному положенні лежачи на спині, а після настання смерті його поза не змінювалася.

Згідно дослідної частини висновку експерта № 146-БЛт/14 від 11.08.2014, на одязі ОСОБА_29 яких-небудь «свіжих» пошкоджень встановлено не було, у зв`язку з чим дати відповідь на питання № 20 постанови не представляється можливим.

Яких-небудь тілесних ушкоджень на кистях і передпліччях, які б за своєю локалізацією могли утворитися в процесі самооборони, при первинній судово-медичній експертизі та судово-медичній експертизі ексгумованого трупа ОСОБА_29 встановлено не було.

Тілесних ушкоджень, що свідчать про «боротьбу», в теорії і практиці судової медицини не існує.

Показання свідка ОСОБА_21 , викладені в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 07.10.2014, не суперечать наявним судово-медичним даним в частині можливого механізму спричинення синця та саден на обличчі ОСОБА_11 - при нанесенні йому ударів кулаком по обличчю, а також можливих умов утворення встановлених у нього забитої рани на голові, а також саден в поперековій області та в ділянці лівого ліктьового суглоба - внаслідок падіння.

Показання свідка ОСОБА_26 , викладені в протоколі проведення слідчого експерименту за його участю від 07.10.2014, не суперечать наявним судово-медичним даним в частині можливого механізму спричинення синця та саден на обличчі ОСОБА_11 при нанесенні йому ударів кулаком по обличчю, а також можливих умов утворення встановлених у нього забитої рани на голові, а також саден в поперековій області і в ділянці лівого ліктьового суглоба внаслідок падінь.

Показання свідка ОСОБА_16 , викладені в протоколі проведення слідчого експерименту з її участю від 07.10.2014, не суперечать наявним судово-медичним даним в частині можливого механізму спричинення саден в поперековій області, встановлених у ОСОБА_11 при нанесенні йому ударів ногами по тулубу.

Показання свідка ОСОБА_28 , викладені в протоколі проведення слідчого експерименту з її участю від 07.10.2014, не суперечать наявним судово-медичним даним в частині можливого механізму спричинення синця та саден на обличчі ОСОБА_11 знесенні йому ударів кулаками по обличчю. (т. 4, а.с.97-113)

Згідно рапорту старшого слідчого СВ слідчого управління прокуратури області ОСОБА_30 від 14.07.2014, у період з 25 по 26 червня 2014 року ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_21 та іншими особами у смт Савинці Балаклійського району вживали спиртні напої. Ввечері 25.06.2014 року на грунті спиртних напоїв між ОСОБА_21 та ОСОБА_11 з одного боку, та невідомими особами в парку виникла бійка під час якої ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження. Наступного дня, 26.06.2014 до Балаклійського РВ звернулась ОСОБА_31 з повідомленням про те, що ОСОБА_11 , цього дня відкрито заволодів спиртними напоями в магазині, де вона працює. На виклик в магазин прибув ОСОБА_5 , який виконує функції громадського помічника дільничого інспектора міліції. Між ним та ОСОБА_11 виникла сутичка та боротьба, після якої останній пішов додому. Для з`ясування обставин заволодіння ОСОБА_11 спиртними напоями, старшим ДІМ Балаклійського РВ ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_5 було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_11 , де останній вчинив працівникам опір, після чого його було доставлено до селищного відділення міліції, де йому стало погано, викликані працівники медичної допомоги, які по приїзду констатували його смерть. Попередньою причиною смерті ОСОБА_11 стало алкогольна кардіоміпатія на фоні серцевої недостатності. (т. 4, а.с.67)

Крім того, в ході судового розгляду досліджені відеозаписи слідчих експериментів зі свідками Кайдою, ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , Коробцем, якими підтверджується факт конфлікту між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на території ринку смт Савинці, перебування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 26.06.2014 поблизу домоволодіння ОСОБА_11 , спричинення останньому тілесних ушкоджень. (т.5, а.с.69)

Враховуючи, що протоколи слідчих експериментів відповідно до пункту 3 частини 2 статті 99 Кримінального процесуального кодексу України належать до документів. Беручи до уваги, що документи, до яких належать і протоколи проведення слідчих експериментів, є самостійними джерелами доказів, суд приймає дані, які містяться на відеозаписах, як допустимі докази винуватості обвинувачених, що узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 229/3291/20)

Оцінивши зазначені вище докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку - достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку:

- обвинувачений ОСОБА_6 є винуватим у перевищенні влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувались болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діяннями, за відсутності ознак катування, і його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 365 КК України;

- обвинувачений ОСОБА_5 є винуватим в пособництві у перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувались болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діяннями, за відсутності ознак катування, і його дії суд кваліфікує за частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 365 КК України.

- обвинувачений ОСОБА_7 є винуватим в пособництві у перевищення влади та службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувались болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого діяннями, за відсутності ознак катування, і його дії суд кваліфікує за частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 365 КК України.

Щодо спростування стороною захисту фактичних обставин події кримінального правопорушення:

Згідно Пункту 8.10 Положення про службу дільничих інспекторів міліції в системі внутрішніх справ в Україні, затвердженого Наказом МВС №550 від 11.11.2010 року (чинна на час вчинення кримінального правопорушення), до прав старшого дільничого інспектора міліції входить затримання і доставлення до органів внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію» осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, обвинувачених, які переховуються від дізнання, слідства чи суду, засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання, - на строки і в порядку, передбачені законом, щодо яких як запобіжний захід обрано взяття під варту, - на строк, встановлений судом, але не більше десяти днів.

Отже, виходячи с приписів положень статті 10, 11 ЗУ «Про міліцію», який втратив чинність 07.11.2015 та вищевказаного Положення №550 від 11.11.2010, ОСОБА_6 , мав повноваження на затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. (уповноважена особа)

Так, у матеріалах справи міститься протокол про прийняття заяви ОСОБА_35 від 26.06.2014 року щодо прийняття мір до ОСОБА_11 , який незаконно заволодів товаром у магазині «Катюша» та протокол огляду місця події магазину «Катюша» від 26.06.2014, складеного у період з 19:40 по 20:10 години. (т. 4, а.с. 69, а.с.71-73)

Судом зроблено висновок, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до заяви ОСОБА_35 , на виконання положень статті 214 Кримінального кодексу України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

За змістом частини 3 статті 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не допускається. Всі докази, зібрані до внесення відомостей до ЄРДР, визнаються недопустимими. Єдиним винятком із цього правила є проведення огляду місця події (відомості про вчинене кримінальне правопорушення вносяться невідкладно після завершення огляду).

У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Відповідно до статті 207 КПК України, ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених КПК України. Виключений перелік обставин затримання особи без дозволу суду визначений в статтями 207 та 208 КПК України.

Статтею 208 КПК України передбачено законний порядок затримання особи уповноваженою особою без ухвали слідчого судді, і перелік підстав є вичерпний.

В даному випадку, суд, проаналізувавши в сукупності з іншими доказами підстави затримання ОСОБА_11 , констатує порушення порядку його затримання, без ухвали слідчого судді, встановленого статтей 208 КПК України, оскільки підстав, визначених Законом, діяти саме таким чином у ОСОБА_6 , не було.

Тобто, вчинивши дії щодо затримання ОСОБА_11 , виконання яких можливе лише за наявності особливих і відсутніх у даній ситуації умов в особливих випадках, обстановці, з особливого дозволу або з додержанням особливого порядку, ОСОБА_6 діяв з перевищенням влади.

За частиною 2 статті 365 КК України кримінальна відповідальність настає за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, якщо вони супроводжувалися: 1) насильством або погрозою застосування насильства; 2) застосуванням зброї чи спеціальних засобів; 3) болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Тобто з об`єктивної сторони злочин може вчинятися у формі перевищення влади або перевищення службових повноважень, при цьому, об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, вичерпується самим фактом вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівником правоохоронного органу прав чи повноважень, і містять одну з ознак, визначених у вказаній нормі кримінального закону, зазначених вище.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого статтею 365 КК України, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у тому числі для винного, безсумнівний, відвертий. Для визначення того, чи мало місце перевищення службовою особою влади або службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію цієї службової особи та порівняти її із вчиненими діями.

Виходячи зі встановлених обставин справи суд погоджується із стороною обвинувачення в тому, що затримання ОСОБА_11 обвинуваченими було здійснено безпідставно.

Стаття 3 Конвенції не забороняє застосування фізичної сили з метою затримання. Проте така сила може застосовуватися лише за необхідності та не повинна бути надмірною.

Як встановлено в ході судового розгляду, зокрема, з показань допитаної в ході судового розгляду свідка ОСОБА_16 , відеозаписів протоколів слідчих експериментів зі свідками, висновків досліджених експертиз щодо наявності тілесних ушкоджень та їх локалізацію, ОСОБА_6 наніс не менше десяти ударів ОСОБА_11 , озутими ногами в область паху, живота та грудей, чим спричинив фізичний біль та образив особисту гідність, а тому показання ОСОБА_6 в частини спричинення потерпілому лише одного удару в пах, а також показання ОСОБА_5 , ОСОБА_7 щодо відсутності в їх діях насильства відносно потерпілого, суд вважає не спроможними.

Крім того, матеріали справи не містять об`єктивних даних, що підтверджують наявність в діях ОСОБА_11 , ознак злочину, передбаченого статтею 342 Кримінального кодексу України, що стало підставою для вчинення обвинуваченими дії по незаконному затриманню останнього, рівно як і не представлено відомостей щодо внесення відповідних даних про вчинення вказаного кримінального правопорушення, на виконання положень статті 214 КПК України, до ЕРДР.

Таким чином, доводи сторони захисту суд сприймає критично, визнає їх неспроможними та такими, що направлені на ухилення від відповідальності за вчинене та обраний спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Під час призначення покарання ОСОБА_6 відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином.

В ході судового розгляду ОСОБА_6 вказав на щире каяття та приніс вибачення потерпілій ОСОБА_9 , однак, будь-яких об`єктивних проявів у поведінці обвинуваченого ОСОБА_6 чи засуджувального, психологічного ставлення до наслідків протиправних дій, з сукупності аналізу яких можливо дійти висновку про його щире каяття, судом не встановлено, що вказує на відсутність підстав визнавати у якості обставини, що пом`якшує покарання, саме щире каяття.

- відсутність обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; за місцем роботи на посаді старшого дільничого інспектора Балаклійського РВ Харківської області характеризувався позитивно, на час судового розгляду звільнений з посади; одружений; має позитивну характеристику за місцем проживання.

Сукупність зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості та характеру вчиненого злочину, особи обвинуваченого, відсутності обставин що пом`якшують або обтяжують покарання, з урахування позиції сторони обвинувачення та думки потерпілої, яка вважала, що обвинувачені повинні понести справедливе покарання за біль, яку відчував її син на час смерті, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах.

З урахуванням зазначених вище відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 а також його процесуальної поведінки під час судового провадження, підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Після набрання вироком законної сили належить затримати ОСОБА_6 та під вартою направити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для подальшого направлення для відбування покарання, строк якого рахувати з моменту затримання.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, вважається тяжким злочином;

В ході судового розгляду ОСОБА_5 вказав на щире каяття та приніс вибачення потерпілій ОСОБА_9 , однак, будь-яких об`єктивних проявів у поведінці обвинуваченог чи засуджувального, психологічного ставлення до наслідків протиправних дій, з сукупності аналізу яких можливо дійти висновку про його щире каяття, судом не встановлено, що вказує на відсутність підстав визнавати у якості обставини, що пом`якшує покарання, саме щире каяття.

- відсутність обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- конкретні обставини злочину, а саме роль пособника в перевищення влади та службових повноважень, працівнику правоохоронного органу;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; одружений; за місцем проживання характеризується позитивно.

Сукупність зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, відсутності обставин що пом`якшують або обтяжують покарання, враховуючи думку сторони обвинувачення, позицію потерпілої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах.

З урахуванням зазначених вище відомостей щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , а також його процесуальної поведінки під час судового провадження, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної суд не вбачає.

Після набрання вироком законної сили належить затримати ОСОБА_5 та під вартою направити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для подальшого направлення для відбування покарання, строк якого рахувати з моменту затримання.

Під час призначення покарання ОСОБА_7 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, вважається тяжким злочином;

- відсутність обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- конкретні обставини злочину, а саме роль пособника в перевищення влади та службових повноважень, працівнику правоохоронного органу;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував; не одружений; за місцем проживання характеризується посередньо, як особа схильна до вчинення правопорушень та вживання спиртних напоїв.

Сукупність зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, відсутності обставин що пом`якшують або обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах .

З урахуванням процесуальної поведінки ОСОБА_7 під час судового провадження, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної суд не вбачає.

Після набрання вироком законної сили належить затримати ОСОБА_7 та під вартою направити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для подальшого направлення для відбування покарання, строк якого рахувати з моменту затримання.

Відповідно до статті 100 КПК України, документи, носії інформації, які були залучені до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду, належить залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у злочині, передбаченому частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 2 (два) роки.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у злочині, передбаченому частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 2 (два) роки.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у злочині, передбаченому частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 365 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 2 (два) роки.

Після набрання вироком законної сили належить затримати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та під вартою направити в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для подальшого направлення для відбування покарання, строк якого рахувати з моменту затримання.

Документи, носії інформації, які були залучені до матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: