Справа № 303/7210/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.05.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/197/24, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року, задоволено погоджене прокурором клопотання дізнавача СД Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - дізнавач) у кримінальному провадженні № 0001148, внесеному 16.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на майно, а саме на: вантажний автомобіль - контейнеровоз марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, який на даний час перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.11.2020 року.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 07 серпня 2023 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання дізнавача у кримінальному провадженні № 0001148, внесеному 16.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на вантажний автомобіль - контейнеровоз марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, який на даний час перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.11.2020 року, з метою забезпечення збереження речових доказів. Клопотання мотивоване тим, що відносно цього майна існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб та свідоцтво є доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Тому, дізнавач зазначає, що є необхідність у накладенні арешту на це майно з метою збереження речових доказів. На підставі вищевикладеного, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на майно.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України. Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001148, внесеному 16.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. На переконання слідчого судді, дізнавачем доведено, що на момент розгляду клопотання існує сукупність підстав вважати, що вищевказане майно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки є об`єктом вчиненого злочину. З огляду на вищевказане, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки такий пропущено через поважні причини. Апелянт зазначає, що власника майна про час та місце розгляду клопотання повідомлено не було, копію оскаржуваного судового рішення апелянт отримав 18.03.2023. Вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Стверджує, що автомобіль, на який накладено арешт належить ОСОБА_6 , такий є комерційним транспортним засобом і використовується ОСОБА_6 , ТОВ «Стела» та ТОВ «Нео-Транс» у своїй господарській діяльності, яка в силу оголошеного військового стану в країні є критичною для підтримання обороноздатності країни. Окрім цього, завдяки такій діяльності підприємства оплачують заробітну плату водіям, вчасно сплачують всі податки та збори. Однак, слідчий суддя, накладаючи арешт на це майно, не дотримався положень ч. 4 ст. 173 КПК України, та не застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, та, приймаючи рішення про заборону користування вказаним автомобілем, не дослідив підстави повної заборони, та у порушення вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, не навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення. Окремо звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні на момент звернення дізнавача з клопотання до слідчого судді були відсутні підозрювані. Окрім цього зазначає, що майно, на яке дізнавач просив накласти арешт, є майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт повинен був звертатися саме прокурор, а не дізнавач. Адвокат ОСОБА_5 також вказує на те, що у кримінальному провадженні досудове розслідування триває майже два роки, жодних слідчих дій упродовж цього часу органом досудового розслідування не проводилось. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності власника майна ОСОБА_6 та прокурора, неявка яких, із огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін не подавали, апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки цих осіб на розгляд судового провадження; представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , не заперечив щодо розгляду апеляційної скарги без участі власника майна та прокурора.

З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що така постановлена без участі власника майна, на адресу якого не надсилались повідомлення про час та місце проведення слідчим суддею судового засідання. При цьому, в матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що власнику майна ОСОБА_6 направлялась копія оскаржуваної ухвали, що свідчить про те, що доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 стало відомо про ухвалу слідчого судді лише 18.03.2024 у приміщенні Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, є неспростованими.

За таких обставин, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 не пропустив, у зв`язку з чим клопотання про поновлення такого строку є безпідставним, а тому апеляційний суд не приймає рішення в цій частині.

Заслухавши доповідь судді про зміст ухвали, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення адвоката ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно: контейнеровоз марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.11.2020 року, - слідчим суддею були взяті до уваги вимоги Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Як убачається із приєднаних до клопотання матеріалів, дізнавачем СД Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У ході розслідування встановлено, що 15 листопада 2022 року до чергової частини Мукачівського РУП через канцелярію за вх. № 6045 від 15.11.2022 надійшли матеріали від територіального БЕБ у Закарпатській області щодо порушень митних правил відносно ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_2 , за фактом вчинення дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів та зменшення їх розмірів. Відомості про вказане кримінальне правопорушення 16.11.2022 внесено до ЄРДР за № 0001148, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що у період часу з лютого по вересень 2020 року ПП «Олюр Глобал» в особі керівника TOB «Львівброкгруп», уповноваженим на роботу з митницею, ОСОБА_8 на митний пост «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби були подані митні декларації та документи, необхідні для митного контролю та випуск у вільний обіг транспортних засобів, бувших у використанні, а саме: 10.02.2020 ВМД IM40ДЕ UA30160/2020/006221 від 10.02.2020, рахунок-фактуру від 04.02.2020 № 200204.22, CMR від 04.02.2020 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.01.2020 № A46054396, доручення від 04.02.2020 №D, яким ПП « ОСОБА_9 » уповноважує ОСОБА_10 (паспорт НОМЕР_3 ) транспортувати та здійснити митне оформлення транспортного засобу вантажного автомобіля - контейнеровозу марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_4 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, календарний рік виготовлення: 2015; 17.02.2020 року ВМД М40ДЕ UA30160/2020/007352 від 17.02.2020, рахунок-фактуру від 12.02.2020 № 200212.15-VER/OLR, CMR від 12.02.2020 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 31.01.2020 № А46054268, доручення від 12.02.2020 № D, яким ПП « ОСОБА_9 » уповноважує ОСОБА_10 (паспорт НОМЕР_3 ) транспортувати та здійснити митне оформлення транспортного засобу вантажного автомобіля - контейнеровозу марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_5 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, календарний рік виготовлення: 2015; 12.06.2020 ВМД М40ДЕ UA30160/2020/022965 від 12.06.2020, рахунок-фактуру від 28.05.2020 № 200528.1-VER/OLR, CMR від 28.05.2020 б/н, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26.05.2020 № А46605700, доручення від 28.05.2020 № D, яким ПП « ОСОБА_9 » уповноважує ОСОБА_11 (паспорт НОМЕР_6 ) транспортувати та здійснити митне оформлення транспортного засобу вантажного автомобіля контейнеровозу марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, календарний рік виготовлення: 2015; 29.09.2020 ВМД IM40ДЕ UA30160/2020/054333 від 29.09.2020, рахунок-фактуру від 29.05.2020 № 200925.49-VER/OLR, CMR від 25.09.2020 б/н, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 22.09.2020 № ZBI195700722 від 22.09.2020 №XA285262, на транспортний засіб - вантажний автомобіль - контейнеровоз марки «MAN», моделі «TGX», номер шасі НОМЕР_7 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 см?, календарний рік виготовлення: 2015; 29.09.2020 ВМД IM40ДЕ UA30160/2020/054320 від 29.09.2020, рахунок-фактуру від 19.05.2020 № 200919.51-VER/OLR, CMR від 19.09.2020 б/н, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17.09.2020 № ZBI195700510 від 17.09.2020 №ХА285129, доручення від 19.09.2020 № D3, яким ПП « ОСОБА_9 » уповноважує ОСОБА_12 (паспорт НОМЕР_8 ) транспортувати та здійснити митне оформлення транспортного засобу вантажного автомобіля - рефрижератора марки «MAN», моделі «TGS», номер шасі НОМЕР_9 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, календарний рік виготовлення: 2015. Відправником вказаних вище транспортних засобів виступало іноземне підприємство «VERMICEL RESOURCES LP» (196 Rose Street, Suite 3, Edinburgh, EH 2 4AT, Scotland, United Kindom), а одержувачем є приватне підприємство «Олюр Глобал» (43001, Україна, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, буд. 764). Згідно Закону України від 28.12.2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» ставка акцизного податку на транспортні засоби до 5 років, які класифікуються згідно коду УКТЗЕД 8704 23 99 00 становить 0,033 євро за 1 см?, ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовуються з 5 до 8 років з коефіціентом НОМЕР_10 , для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіціентом 50. Відповідно до відповіді офіційного Дочірнього підприємства заводу виробника «MAN Truck an Bus Ukraine» датою виготовлення транспортного засобу вантажного автомобіля - контейнеровоз марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, календарний рік виготовлення: 2015 - є саме 07.11.2014 рік, а датою першої реєстрації 18.12.2014 рік. Сума несплачених митних платежів згідно листа управління митних платежів №997/7.7-15/17 від 30.09.2022 становить 482 251 грн 51 коп - акцизу та 96 450 грн 30 коп - ПДВ. Таким чином загальна сума матеріальної шкоди, яка завдана Державному бюджету України становить 578 701 грн 81 коп, які станом на 28.07.2023 не сплачені до Державного бюджету. Вказаний транспортний засіб згідно договору купівлі-продажу №olr-154332/2020 р. від 16.10.2020 проданий, а грошові кошти у сумі 578 701 грн 81 коп за митне оформлення до Державного бюджету не сплачено, чим завдано шкоди Державному бюджету України шляхом несплати грошових коштів на вищевказану суму.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються і доданими до клопотання матеріалами (а. с. п. 11-26).

Відповідно до постанови дізнавача контейнеровоз марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження його як речового доказу в кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія судів також погоджується і з висновком слідчого судді про те, що вказане у клопотанні майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям та існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є знаряддям кримінально-протиправних дій, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів бере до уваги і те, що вказане вище майно, має істотне значення для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин під час досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі для забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про накладення арешту на майно, з метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, у тому числі й для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії із цим майном, зокрема і проведення експертних досліджень, а також запобіганню передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ризикам приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна.

При цьому, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.

Також апеляційний суд вважає, що апелянтом не доведено можливості настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб, і вважає, що слідчим суддею належним чином враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що: автомобіль, на який накладено арешт, належить ОСОБА_6 , є комерційним транспортним засобом і використовується ОСОБА_6 , ТОВ «Стела» та ТОВ «Нео-Транс» у своїй господарській діяльності, яка в силу оголошеного військового стану у країні є критичною для підтримання обороноздатності країни; завдяки такій діяльності підприємства оплачують заробітну плату водіям, вчасно сплачують всі податки та збори; у кримінальному провадженні на момент звернення дізнавача з клопотання до слідчого судді були відсутні підозрювані; майно, на яке дізнавач просив накласти арешт, вважалося майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт повинен був звертатися саме прокурор, а не дізнавач, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на майно, зазначені у клопотанні, а відтак і не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження і не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови в задоволенні клопотання, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, не дотримався положень ч. 4 ст. 173 КПК України, та не застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, та, приймаючи рішення про заборону користування вказаним автомобілем, не дослідив підстави повної заборони, та у порушення вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, не навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів визнає безпідставними і відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді та не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на майно.

При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів також зазначає, що саме з метою перешкоджання намірам відчужити майно у незаконний спосіб та недопущення інших протиправних дій щодо майна, на таке необхідно накласти арешт, оскільки існування зазначених у клопотанні та судовому рішенні ризиків підтверджується матеріалами судового провадження.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вищезазначене майно.

Тому, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, такою, що постановлена з метою забезпечення якісного проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення і не вбачає підстав для її скасування.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом не надано таких доказів та не заявлено обґрунтованих клопотань, які би підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги та спростовували б висновки слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 серпня 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання дізнавача у кримінальному провадженні № 0001148, внесеному 16.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на майно, а саме на: вантажний автомобіль - контейнеровоз марки «MAN», моделі «26.440 6X2-2 LL», номер шасі НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 12419 см?, який на даний час перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.11.2020 року, залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: