Справа № 361/2839/21 Головуючий в суді 1-ої інст. - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3876/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судув складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 307 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього злочину,-

В С Т А Н О В И Л А:

У відповідності до обвинувального акту, з червня-серпня 2020 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи при собі, перевіз у приміщення будинку, де останній проживає, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому зберігав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в період часу з 18 год. 02 хв. по 18 год. 19 хв. 20 серпня 2020 року передав громадянці ОСОБА_9 кристалічну речовину білого кольору, яка знаходилась у двох прозорих зіп-пакетах, після чого остання передала 37 тис. грн ОСОБА_7 як оплату за цю речовину.

Згідно з висновком експерта кристалічна речовина білого кольору масою 9,9110 г та кристалічна речовина білого кольору 34,7360 г містить у своєму складі метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон).Концентрація метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) у кристалічній речовині білого кольору масою 9,9110 г становить 78,0 %, відповідна маса метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) в ній - 7,7306 г.

Концентрація метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) у кристалічній речовині білого кольору масою 34,7360 г становить 78,0 %, відповідна маса метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) в ній - 27,0941 г. Загальна маса метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) - 34,8247 г. Відповідно до Списку 1 Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) розміром від 20,0 г і більше є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичного засобу та збут наркотичного засобу в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

Також просить повторно дослідити письмові докази.

Вказує, що ухвалюючи виправдувальний вирок суд зазначив про те, що постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину не містить обґрунтування його прийняття, обставин які свідчать про відсутність провокування особи на вчинення злочину, проте такі висновки не грунтуються на вимогах закону, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 викрито в результаті проведення стосовно нього синхронізованого комплексу НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі із застосуванням аудіо- та відеоконтролю особи. Процедура надання дозволу на проведення НСРД була зрозумілою та передбачуваною, застосування таких заходів повністю ґрунтувалось на нормах КПК і переслідувало легітимну мету (викриття особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів), приймаючи постанову про контроль за вчиненням злочину, прокурор пересвідчився у відсутності провокації злочину, зазначивши про це у постанові. НСРД стосовно обвинуваченого застосовані обґрунтовано та під належним контролем, процедура надання дозволу на проведення НСРД була ясною та передбачуваною, застосування таких заходів повністю ґрунтувалось на нормах КПК та переслідувало легітимну мету.

Крім цього, вважає передчасними висновки суду щодо провокації злочину, з огляду на те, що судом не в повній мірі дотримано критерії перевірки щодо провокації вчинення злочину, адже станом на день складення повідомлення у правоохоронного органу були об`єктивні дані про ймовірно злочинні дії обвинуваченого, які підлягали негайному внесенню до ЄРДР, будь- яких провокативних дій правоохоронних органів та прихованих мотивів суд не встановив, процедура надання дозволу на проведення НСРД була зрозумілою та передбачуваною, застосування таких заходів повністю ґрунтувалось на нормах КПК і переслідувало легітимну мету, а саме викриття злочину, під час зустрічі особа, залучена до конфіденційного співробітництва займала пасивну позицію, правоохоронні органи у пасивний спосіб лише здійснювали фіксування протиправної поведінки обвинуваченого. Крім цього, у межах перевірки версії захисту про провокацію злочину судом першої перевірено, проаналізовано зміст матеріалів НСРД, які зафіксовані на відеозаписах, Водночас, об`єктивну та незалежну оцінку діям учасників закупівлі, в тому числі на предмет оцінки доводів сторони захисту про наявність провокації злочину, судом не надано. Натомість, зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також, звертає увагу на те, що стороною обвинувачення наголошувалося про те, що реальний свідок сторони захисту ОСОБА_9 , яку допитано в судовому засіданні, не є особою, яка залучалась до конфіденційного співробітництва. Натомість, особі яка у встановленому законодавством порядку залучена до проведення оперативної закупівлі, присвоєно анкетні дані ОСОБА_9 , які не є справжніми. Крім цього, прокурором надано суду лист, який надісланий з дотриманням вимог секретності за № 10-362 від 13.02.2024, про знищення у встановленому законодавством порядку відомостей, які містять інформацію про зміну анкетних даних особи, яка була залучена до конфіденційного співробітництва у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України.

Отже, покази свідка зі справжніми анкетними даними ОСОБА_9 не є належними та не підтверджують жодних обставин, які підлягають дослідженню в ході судового розгляду та не можуть бути покладені в основу виправдувального вироку, а висновки суду про те, що допитана в судовому засіданні ОСОБА_9 та особа, зображена на відеозаписах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, це різні особи, не можуть бути покладені в основу виправдання ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які посилаючись на законність та обгрунтованість вироку суду першої інстанції наполягали на залишенні його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, п.1 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнано судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

При постановлені вироку, суду необхідно чітко дотримуватися виконання вимог ст.374 КПК України та належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, обвинувачених, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення.

Згідно вимог ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Однак, суд першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався та прийшов до передчасного висновку про його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Так, обґрунтовуючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції зазначив, що оцінка доказів у кримінальному провадженні дозволяє дійти висновкущо дії невідомої особи носили провокативний характер, оскільки з матеріалів даної кримінальної справи співробітники правоохоронних органів не обмежилися пасивним розслідуванням, а виступили з активними діями, оскільки не провели перевірку та не отримали доказів зовнішньої інформації про вчинення обвинуваченим чи готування до вчинення будь-яких злочинів, не підтвердили її перед судом, самі зініціювали інформацію про злочин, зустрічі закупної особи з обвинуваченим, надали закупній особі гроші, провели так звану «оперативну закупівлю», підбуривши обвинуваченого діями невідомої особи на вчинення інкримінованого йому злочину з метою його подальшого викриття, який не був би вчинений обвинуваченим без будь-якої участі з боку правоохоронних органів, оскільки до їх втручання обвинувачений не провів жодних підготовчих дій для вчинення інкримінованого йому протиправного діяння, і співробітники правоохоронних органів не «приєдналися» до злочину, який особа вже почала вчинювати, а безпосередньо спонукали її та підбурили її до його вчинення.

Тобто, суд дійшов висновку, що у даному конкретному випадку, співробітники Служби безпеки України зініціювали розслідування без достатньої інформації щодо причетності ОСОБА_7 до злочину, відтак інкримінований злочин обвинуваченому містить озанаки провокації.

Проте, такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає безпідставними та помилковими, такими, що не грунтуються на зібраних органом досудового розслідування доказах.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_11 стороною обвинувачення до суду було надано письмові докази, зокрема: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, складеного заступником начальника ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_12 , про те, що отримано достатні дані щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України (т. 1, а. п. 106а); рапорт начальника 1 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, згідно якого за отриманою інформацією група осіб, причетна до контрабанди наркотичного засобу «метадону» з Республіки Білорусь до України, серед яких причетним є ОСОБА_7 (т. 1, а. п. 107); повідомлення начальника 2 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 19.06.2020 № 51/12-4459 (т. 1, а. п. 108); рапорт старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 15 грудня 2020 року, згідно з яким 20.08.2020 в ході огляду місця, який проводився біля будинку АДРЕСА_2 , поряд із проїжджою частиною громадянка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала кристалічну речовину білого кольору. В ході її допиту остання показала, що вказану речовину о 18 год. 00 хв. 20.08.2020 за 37 тис. грн збув громадянин ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . В діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України (т. 1, а. п. 109); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань(т. 1, а. п. 110);постанову заступника прокурора Київської області про визначення прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000111 від 19.06.2020(т. 1, а. п. 111-112); повідомлення начальника 2 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 15.12.2020 № 51/12-9819 (т. 1, а. п. 113); постанову заступника прокурора Київської області про визначення прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000248 від 15.12.2020 (т. 1, а. п. 114-115); постанову начальника 2 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 22.06.2020 (т. 1, а. п. 116); постанову прокурора відділу прокуратури Київської області від 24 червня 2020 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування (т. 1, а. п. 117-118); постанову прокурора відділу прокуратури Київської області від 17 грудня 2020 року (т. 1, а. п. 119-121); постанову виконувача обов`язків керівника Київської обласної прокуратури від 14 вересня 2020 року (т. 1, а. п. 122-123); письмову згоду ОСОБА_9 від 22 липня 2020 року на її залучення до конфіденційного співробітництва та для проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000111 від 19 червня 2020 року (т. 1, а. п. 124); постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_13 про залучення особи до конфіденційного співробітництва (т. 1, а. п. 125); протокол старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_13 (т. 1, а. п. 126); довідку ГУ СБ України у м. Києві та Київській області(т. 1, а. п. 127); постанову прокурора відділу нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України прокуратури Київської області про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 17 серпня 2020 року, згідно з якою постановлено: 1. Провести негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки з метою фіксації ознак кримінального правопорушення в діях, зокрема, ОСОБА_7 . 2. Для використання під час проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії застосовувати заздалегідь ідентифіковані засоби - грошові кошти 37 тис. грн, які отримати у фінансовому відділі ГУ СБУ у м. Києві та Київській області. 3. До проведення негласних слідчих (розшукових) дій залучити громадянку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1, а. п. 129-131); протокол старшого оперуповноваженого спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області(т. 1, а. п. 134); протокол старшого оперуповноваженого спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області огляду та вручення грошових коштів від 20 серпня 2020 року (т. 1, а. п. 135-171); протокол старшого оперуповноваженого 1 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області (т. 1, а. п. 172-177);протокол старшого оперуповноваженого 1 сектору 3 відділу ГВ БКОЗ Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області(т. 1, а. п. 178-181); відеозапис від 20 серпня 2020 року, переглянутий у судовому засіданні, за участю ОСОБА_7 та особи жіночої статті (т. 1, а. п. 182); протокол слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області огляду місця події від 20 серпня 2020 року, згідно з яким поряд із будинком АДРЕСА_2 біля проїжджої частини знаходиться особа жіночої статі, яка представилась ОСОБА_9 , о 18 год. 30 хв. ОСОБА_9 дістала із сумки один прозорий зіп-пакет, всередині якого знаходяться два прозорі зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору, який вона придбала у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , за 37 тис. грн. Після огляду прозорий поліетиленовий зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору вилучено та опечатано (т. 1, а. п. 183-186); висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 09.10.2020 № 88/8 та ілюстративною таблицею до нього (т. 1, а. п. 191-194); квитанцію № 11/769-56 від 30 жовтня 2020 року (т. 1, а. п. 196);постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області (т. 1, а. п. 220); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким 29.01.2021 внесено відомості за № 0000067 (т. 1, а. п. 221);постанову прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби обласної прокуратури (т. 1, а. п. 222-225);клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 22 червня 2020 року (т. 1, а. п. 229-231); клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 01 вересня 2020 року (т. 1, а. п. 232-235);клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 09 листопада 2020 року (т. 1, а. п. 236-239);ухвалу слідчого судді Київського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року (т. 1, а. п. 240-243) ухвалу слідчого судді Київського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року (т. 1, а. п. 244-247); ухвалу слідчого судді Київського апеляційного суду від 30 червня 2020 року (т. 1, а. п. 248-250);протоколи за результатами проведення НСРД (т. 2, а. п. 2-6); протокол обшуку від 22 грудня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , (т. 2, а. п. 13-17); протокол огляду від 25 грудня 2020 року(т. 2, а. п. 18-19); постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 25 грудня 2020 року (т. 2, а. п. 20); постанову прокурора відділу Київської обласної прокуратури про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження від 29 березня 2021 року(т. 2, а. п. 21-23); постанову заступника керівника Київської обласної прокуратури від 29 березня 2021 року про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні № 0000067 від 29 березня 2021 року (т. 2, а. п. 24-25).

На переконання колегії суддів суд першої інстанції не надав належної оцінки зібраним по кримінальному провадженню доказам, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, а висновки суду щодо недоведеності вини ОСОБА_7 є такими, що не відповідають фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, суд першої інстанції встановив, що прокурором не було надано суду будь-яких доказів зовнішньої інформації про готування ОСОБА_7 до вчинення злочину, постанова прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 17 серпня 2020 року (т. 1, а. п. 129-131) не містить наявності достатніх підстав, для проведення оперативної закупки, крім того у постанові вказано, що до кримінальних правопорушень причетні громадяни України, в тому числі ОСОБА_7 , останній відповідає за підбір т.зв. «кур`єрів» наркотичного засобу - метадону та здійснює подальший дрібно-гуртовий збут метадону на території АДРЕСА_3 , з метою виявлення та документування фактів протиправного діяння зі сторони ОСОБА_7 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час судового провадження не було надано належних доказів на підтвердження наявності законних підстав та приводів для проведення оперативної закупки, не було надано доказів зовнішньої інформації про вчинення ОСОБА_7 чи готування до вчинення будь-яких злочинів.

При цьому, суд дійшов висновку, що зміст пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення свідчить, що збут наркотичних засобів відбувався невідомій особі, яка не була залучена до конфіденційного співробітництва, та, такі висновки суд зробив у зв`язку з тим, що будь-які відомості щодо заміни прізвища, імені, по батькові (зміни анкетних даних) особи, яка залучена до проведення НСРД (свідка) в матеріалах кримінального провадження відсутні, а допитаний судом свідок ОСОБА_9 , показала про те, що вона не була залучена до конфіденційного співробітництва та проведення за її участю будь-яких негласних слідчих (розшукових) дій.

На підставі викладеного, суд встановив, що в даному випадку дії невідомої особи носили провокативний характер, відтак мало місце провокування (підбурювання) ОСОБА_7 до вчинення злочину з метою його подальшого викриття.

Водночас, такі висновки суду колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не містять належного обґрунтування їх прийняття. При цьому, посилання місцевого суду на рішення ЄСПЛ у справі «Ваньян проти Російської Федерації», у якому лише описана процедура проведення оперативно-розшукових заходів, які врегульовані Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», а не негласних слідчих (розшукових) дій, порядок яких визначених КПК України, не є належним обгрунтуванням прийнятого судом рішення про виправдання ОСОБА_7 .

Так, на переконання колегії суддів, суд в повній мірі не врахував, що ОСОБА_7 викрито в результаті проведення стосовно нього синхронізованого комплексу НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі із застосуванням аудіо- та відеоконтролю особи. Процедура надання дозволу на проведення НСРД була зрозумілою та передбачуваною, застосування таких заходів повністю ґрунтувалось на нормах КПК і переслідувало легітимну мету (викриття особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів), приймаючи постанову про контроль за вчиненням злочину, прокурор пересвідчився у відсутності провокації злочину, мотивувавши такі висновки у постанові.

З наявної в матеріалах кримінального провадження письмової згоди на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення НСРД, ОСОБА_9 , письмовою згодою підтвердила дійсність своїх намірів про її залучення до конфіденційного співробітництва та НСРД у цьому кримінальному провадженні, а також що їй роз`яснено про заборону провокувати осіб на вчинення злочину.

За висновками ЄСПЛ провокація має місце тоді, коли працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою отримання доказів і порушення кримінальної справи впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений. Наведені критерії використовує Верховний Суд при перевірці заяв щодо провокації злочину (постанови ККС ВС від 02 квітня 2019 року у справі №734/2421/17, від 07 жовтня 2020 року у справі №725/1199/19).

Проте, з оскаржуваного рішення слідує, що судом не в повній мірі дотримано зазначені критерії перевірки щодо провокації вчинення злочину, та залишено поза увагою, що на момент складення повідомлення у правоохоронного органу були об`єктивні дані про ймовірно злочинні дії обвинуваченого, які підлягали негайному внесенню до ЄРДР. При цьому, з вироку суду не вбачається, які конкретні провокативні дії чи приховані мотиви з боку правоохоронних органів було зроблено для провокації ОСОБА_7 на вчинення злочину, за наявності доказів про те, що під час зустрічі особа, залучена до конфіденційного співробітництва займала пасивну позицію, а правоохоронні органи у пасивний спосіб лише здійснювали фіксування протиправної поведінки обвинуваченого.

Разом з тим, суд не взяв до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 передав особі, залученій до конфіденційного співробітництва наркотичні засоби за грошові кошти, що зафіксовано відеозаписом та протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які проведені відповідно до вимог КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні від 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5.

Таким чином, на переконання колегія суддів, за відстутності достатніх та переконливих доказів, суд першої інстанції зробив висновок про провокацію вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, належним чином не мотивувуваши своїх висновків.

Також колегією суддів встановлено, що суд не надав належної оцінки доводам сторони обвинувачення про те, що реальний свідок сторони захисту ОСОБА_9 , яку допитано в судовому засіданні, не є особою, яка залучалась до конфіденційного співробітництва, а залученій особі до проведення оперативної закупівлі, присвоєно анкетні дані ОСОБА_9 , які не є справжніми, на підтвердження чого прокурором було надано суду лист, про знищення у встановленому законодавством порядку відомостей, які містять інформацію про зміну анкетних даних особи, яка була залучена до конфіденційного співробітництва у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не надав належну оцінку доказам, не розглянув та не надав оцінки версії сторони обвинувачення, не допитав свідка сторони обвинувачення, який є ключовим у даній справі чим порушив принцип змагальності сторін, всупереч вимог ст. 374, 412 КПК України, в частині надання оцінки доказам, та допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок підлягає скасуванню. Дані порушення не можуть бути усунені апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, а тому відповідно до вимог ст.9, ч.1 ст.412 КПК України, є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду необхідно усунути вказані вище недоліки, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, дослідити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого у спосіб, визначений кримінально-процесуальним законодавством.

Також висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

За таких обставин вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанці.

Головуючий:

Судді: