Справа № 932/2870/24
Провадження № 1-кс/932/932/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, є інвалідом II групи, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , є особою, до якої раніше застосовувались примусові заходи медичного характеру, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001155 від 02.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 квітня 2024 року о 09 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху у відділеннях поліції у місті Дніпро, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку страху у населення, а також порушить громадську безпеку, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, здійснив дзвінок з мобільного телефону, марки: «Sigma», модель «BL-5C» imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з картою пакету послуг оператора мобільного зв?язку «Водафон», абонентський номер НОМЕР_3 , на лінію екстреного виклику оператора «102» ГУНП у Дніпропетровській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування відділень поліції у місті Дніпро (яких саме не вказав), що в подальшому призвело до породження паніки та порушення нормального ритму життя населення, внесення дезорганізації у функціонування державних установ, а також безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Крім того, під час досудового розслідування було встановлено, що вказане повідомлення про вибух через замінування не підтвердилось.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху у відділеннях поліції у міста Дніпро, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, котре насправді не відповідало дійсності, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України.

02.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, не працюючого, інваліда 2 групи, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до якого раніше застосовувалися примусові заходи медичного характеру, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Згідно довідки з КП "Клінічна лікарня Швидкої медичної допомоги" ДМР", встановлено, що гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно знаходився на лікуванні в КП «ДБКЛПД» ДОР»: з 14.09.2010 р. по 07.10.2011 р. (F 20.604); з 03.07.2016 р. по 14.07.2016 (F 20.00); СПЕ з 23.03.2017 р. по 21.04.2017 р. (F 20.00); СПЕ з 13.09.2017 р. по 05.10.2017 р. (F 20.00); 3 09.03.2017 р. по 29.11.2018 р. (F 20.00); 17.06.2021 р. по 17.08.2021 р. (F 20.00).

Тобто, ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до спеціального лікувального закладу з метою його обов`язкового лікування та запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Крім того, було встановлено, що до ОСОБА_4 , раніше неодноразово застосовувалися примусові заходи медичного характеру.

З урахуванням викладеного, сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 спеціальний запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання. Водночас пояснив, що до нього раніше застосовувались примусові заходи медичного характеру, він проходив лікування, є інвалідом. Вважає, що його стан здоров`я необхідно корегувати. Причетність до інкримінованого злочину підтвердив, пояснивши, що здійснив завідомо неправдиве повідомлення, оскільки у нього протест проти правоохоронців. Просив застосувати домашній арешт.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001155 від 02.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Так, 02 квітня 2024 року о 09 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, здійснив дзвінок з мобільного телефону, номер НОМЕР_3 , на лінію екстреного виклику оператора «102» ГУНП у Дніпропетровській області та повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування відділень поліції у місті Дніпро, що мало тяжкі наслідки, оскільки порушило нормально роботу державних правоохоронних органів та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 259 КК України.

02.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 259 КК України.

Як вказує сторона обвинувачення, ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання та раніше до нього застосовувались примусові заходи медичного характеру, зокрема, 05.07.2017 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 259 КК України, у вигляді примусової госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 29.11.2017 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 259 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 16.06.2022 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 259 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 29.08.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 259 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Таким чином, до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не можуть бути застосовані загальні запобіжні заходи, оскільки він є особою, до якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

В судовому засідання підозрюваний поводився неадекватно, тому на даний час у нього є стійкі ознаки розладу психічної діяльності та перебування у хворобливому стані, що потребує лікування в умовах психіатричного закладу.

Наявність підстав для залишення особи щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей, за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Наявність підстав для подальшого поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, та доцільність продовження строку вказаного запобіжного заходу має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Кожне наступне продовження запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосований запобіжний захід - поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 93 КК України до осіб, які вчинили в стані неосудності суспільно небезпечні діяння, у стані обмеженої осудності злочини або які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до винесення вироку або під час відбування покарання, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 503 КПК України, якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими гл. 39 КПК України.

Зважаючи на встановлені судом обставини, ОСОБА_4 причетний до скоєння інкримінованого злочину, підозра є обґрунтованою, однак останній є особою, до якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання лікування та психіатричної допомоги, а тому існують підстави для застосування до ОСОБА_4 спеціального запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Заклад з надання психіатричної допомоги слід обрати той, який запропонований стороною обвинувачення, а саме Дніпровську філію судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84.

З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395, 509, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спеціальний запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84.

Доручити працівниками поліції доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до закладу з надання психіатричної допомоги.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали встановити до 30.05.2024 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7