Справа № 611/66/24
Провадження № 1-в/611/9/24
УХВАЛА

11 квітня 2024 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Барвінкове заяву начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Барвінківського районного суду від 13 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою у якій зазначив, що вироком Барвінківського районного суду від 13 березня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ст.ст.407 ч.5, 69, 71 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України ОСОБА_4 замінено покарання у виді позбавлення волі строком два роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.

Посилаючись на положення п.26 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у якому зазначено, що у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання, просив роз`яснити резолютивну частину вироку стосовно остаточного призначення покарання ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_5 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 просили розглянути заяву без їх участі.

Перевіривши доводи заяви,суд зазначає наступне.

Вироком Барвінківського районного суду від 13 березня 2024 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та останньому призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік 10 (десять) місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі і остаточно до відбування ОСОБА_4 призначено - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України ОСОБА_4 замінено покарання у виді позбавлення волі строком два роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання 22 листопада 2023 року.

Відповідно до ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже, за змістом вказаної норми закону, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання рішення та тільки тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у рішення по суті та не торкаючись питань, які не були предметом розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Разом з тим, ч.2 ст.62 КК України передбачено, що тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

З резолютивної частини зазначеного вироку убачається, що ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України призначене у виді 2 років позбавлення волі, яке, на підставі ст. 62 КК України, замінено на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на два роки.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_4 раніше не відбував покарання у виді позбавлення волі, а тому останній підпадає під застосування до нього положень ч.1 ст.62 КК України.

За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не виявлено підстав вважати, що вирок суду є незрозумілим, у задоволенні заяви про роз`яснення вироку належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 21, 370-372, 374, 376, 380 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 про роз`яснення вироку Барвінківського районного суду від 13 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Барвінківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя : ОСОБА_7