КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1570/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер: № 761/251/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛІБЕРТІ ФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

представника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення 19.12.2023 року обшуку (обмінний пункт) за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який належить ОСОБА_8 (ІНН НОМЕР_1 ),а саме на майно повний перелік якого зазначений в резолютивній частині ухвали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «ФК «ЛІБЕРТІ ФІНАНС»» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Автор апеляційної скарги зазначає, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам закону та спрямоване на необґрунтоване втручання у фундаментальне право особи на мирно володіти своїм майном.

ТОВ у будь-яких схемах, спрямованих на ухилення від сплати податків та особливо великий розмір недоплаченого податку не обґрунтовані в порядку, передбаченому ПК України, а ні актом перевірки дотримання законодавства про оподаткування.

Вилучене майно та грошові кошти використовувались виключно у законній господарській діяльності та мають законне походження.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 22.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що у період з 01.01.2021 року по теперішній час за попередньою змовою групою осіб на території України організовано незаконну діяльність ряду підконтрольних інтернет ресурсів, яка направлена на надання послуг з обміну (легалізації) віртуальних активів (криптовалюти), електронних грошей на фіатні кошти з використанням заборонених платіжних систем без відповідних дозволів Національного банку України і без відображення вказаних операцій в бухгалтерському та податковому обліках.

Згідно до інформації наданої оперативним підрозділом УСБ України в Сумській області вказана група організувала незаконну діяльність підконтрольних інтернет ресурсів, яка направлена на надання послуг з вводу (виводу), обміну та конвертації віртуальних активів (криптовалюти), електронних грошей в готівку без відображення вказаних операцій в бухгалтерському та податковому обліках.

Крім того, встановлено, що на території м. Сум та Сумської області незаконні дії з електронними грошима здійснюються в обмінному пункті, а саме в нежитловому приміщенні, в буд. АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_8 (ІНН НОМЕР_1 ).

З метою приховування прибутку та маскування незаконної діяльності спрямованої на незаконну конвертацію, ввід (вивід) грошових коштів, віртуальних активів (криптовалюти), електронних грошей в готівку, вказані особи використовують інтернет ресурси на яких через технологічні можливості сайтів реєструють заявки на обмін. Після чого, замовнику обміну надсилаються грошові кошти чи віртуальні активи (криптовалюта), електронні гроші.

Протиправний механізм функціонує шляхом реалізації за участю осіб так званих «перестановок» або непрямих переказів, коли при фактичному обміні грошових коштів на віртуальні активи, проводяться «р2р» перекази (перекази особа-особі) на українську карту (замовнику послуги надаються реквізити картки, емітованої українським банком), а переказ віртуальних активів здійснюється з електронного гаманця осіб на електронний гаманець замовника і в зворотному напрямку.

20.12.2023 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про накладення арешту на майно, яке було вилучене під час проведення 19.12.2023 року обшуку (обмінний пункт) за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який належить ОСОБА_8 (ІНН НОМЕР_1 ),а саме на майно повний перелік якого зазначений в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення 19.12.2023 року обшуку (обмінний пункт) за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який належить ОСОБА_8 (ІНН НОМЕР_1 ),а саме на майно повний перелік якого зазначений в резолютивній частині ухвали.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти, журнал, звіти, копію витягів та інше, що належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛІБЕРТІ ФІНАНС»», оскільки в даному кримінальному провадженні воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наведеного вбачається, що на даному етапі достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.При цьому беручи до уваги, що дане майноу кримінальному провадженні може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Колегія суддів за вищенаведених обставин приходить до висновку, що грошові кошти, журнал, звіти, копію витягів та інше, що належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛІБЕРТІ ФІНАНС»», мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містять відомості та можуть бути використанні, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що посилання сторони обвинувачення у клопотанні про необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в повній мірі знаходять своє підтвердження.

Колегія суддів, уважно дослідивши клопотання про накладення арешту на майно та додані до нього матеріали, також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛІБЕРТІ ФІНАНС» з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, яке було вилучене під час проведення 19.12.2023 року обшуку (обмінний пункт) за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який належить ОСОБА_8 (ІНН НОМЕР_1 ),а саме на майно повний перелік якого зазначений в резолютивній частині ухвали, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЛІБЕРТІ ФІНАНС» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3