Справа № 464/6339/23
пр.№ 1-кп/464/104/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000734 від 30.08.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійськ Саратовської області російської федерації, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, військовослужбовця війської частини НОМЕР_1 , який призваний на військову службу по мобілізації, раніше судимого вироком Личаківського районного суду м. Львова від 23.11.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України вснановлено іспитовий строк 2 роки, вироком Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 29.08.2023 близько 20:35 год., перебуваючи в під`їзді будинку по АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, викрав велосипед «Cross 20 Marvel рама-10 gray», який знаходився на п`ятому поверсі вказаного під`їзду, що належить потерпілій ОСОБА_5 та в подальшому з вказаним велосипедом покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а саме будинок по АДРЕСА_3 та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 5 400 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, дав пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, щиро розкаявся. Просив суд суворо не карати.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Ці дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не одружений, військовослужбовець, раніше судимий, та призначає покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів справи вироком Галицького районного суду м.Львова від 22.01.2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі; вирок Личаківського районного суду м. Львова від 23.11.2023 року яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки, виконувати самостійно.

Відповідно до п.2 ч.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи вищевикладене вирок Личаківського районного суду м. Львова від 23.11.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки слід виконувати самостійно.

ОСОБА_4 із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Галицького районного суду м.Львова від 22.01.2024, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Арешт накладений на майно скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.349,368,370,371,374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, з урахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 22.01.2024 року, шляхом часткового складання, за правилами ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 23.11.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки - виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 22.09.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- два компакт - диски (DVD - R), які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінальнго провадження;

- рюкзак синьо-чорного кольору із двома світло- проблисковими вставками у формі ліній, куртку чорного кольору із капюшоном, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області - повернути ОСОБА_4 .

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 22.09.2023 року скасувати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1