Справа №760/8106/24
Провадження №1-кп/760/2741/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000642 від 01.04.2024

за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000642 від 01.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Разом із обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , до суду надійшла угода укладена між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 ..

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо затвердження угоди або відмови в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

У статті 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Частина 7 ст. 474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Вказаною частиною статті визначений вичерпний перелік підстав, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди, в тому числі, якщо умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та / або закону, а також якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» №13 від 11.12.2015 за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; 2) характер та тяжкість обвинувачення (підозри); 3) наявність суспільного інтересу в забезпечення швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; 4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

При цьому, зазначені вище обставини, які прокурор зобов`язаний врахувати при вирішенні питання щодо можливості укладення угоди, якщо вони дійсно мають місце, відповідно до вимог ст. ст. 470, 472 КПК України, повинні знайти своє конкретизоване відображення безпосередньо у змісті угоди про визнання винуватості, як істотні для відповідного кримінального провадження, обставини.

Судом встановлено, що умовами угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 передбачено, що обвинувачений активно сприяє розкриттю інших злочинів, вчинених службовими особами Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» Міністерства аграрної політики та продовольства України (ДУ «Держґрунтохорона»), що сприяє оперативності досудового розслідування.

Водночас, згідно укладеної угоди сторона обвинувачення викладає формулювання висунутого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Таким чином, в обвинувальному акті абсолютно відсутнє формулювання яким чином ОСОБА_5 пов`язаний з будь-якими злочинами вчиненими службовими особами Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» Міністерства аграрної політики та продовольства України (ДУ «Держґрунтохорона»). Також, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_5 є учасником інших кримінальних проваджень та що ним дійсно здійсненні дії направлені на сприяння оперативності досудового розслідування.

Відсутність конкретизації сутності зазначеного в угоді про визнання винуватості зобов`язань ОСОБА_5 у сприянні оперативності досудового розслідування, зокрема про яке саме досудове слідство чи інші відомі обвинуваченому злочини мається на увазі, а також позбавляє суд можливості пересвідчитися у реальності їхнього виконання, та зважаючи на передбачені ст. 476 КПК України наслідки невиконання угоди, вже на етапі укладення такої угоди виникає ймовірність її подальшого скасування.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості ОСОБА_5 не відповідає за метою укладення інтересам суспільства, оскільки спрямована винятково на задоволення приватного інтересу обвинуваченого щодо отримання пом`якшення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

Крім того, із тексту угоди про визнання винуватості вбачається, що 13.07.2023 ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї, а саме: 140 (сто сорок) бойових, проміжних патронів, калібру 7,62?39 мм з бронебійно-запалюючою кулею «БЗ»; 1 (один) бойовий, проміжний патрон, калібру 7,62х39 мм, з кулею «ПС» зі сталевим осердям; 116 (сто шістнадцять) бойових, гвинтівкових патронів, калібру 5,56?45 мм NATO: 74 (сімдесят чотири) патрони з оболонковою кулею зі сталевим осердям «M855», 1 (один) патрон з оболонковою кулею зі свинцевим осердям «М193» та 41 (сорок один) патрон з трасуючою кулею. У подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, у період із часу придбання до 13.07.2023, діючи незаконно, з єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, діючи в порушення вимог Інструкції, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зберігав бойові припаси до моменту виявлення та вилучення органом досудового розслідування під час проведеного обшуку 13.07.2023.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 451/2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №3684-IX від 08.05.2024 та №271/2024 від 06.05.2024 затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023, №3057-IX від 02.05.2023, №3275-IX від 27.07.2023, №3429-IX від 08.11.2023, №3564-IX від 06.02.2024, №3684-IX від 08.05.2024 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 до 11.08.2024.

В даному випадку необхідно враховувати той факт, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а відтак узгоджене покарання між прокурором та обвинуваченим, згода на його призначення із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, не відповідають за метою укладення інтересам суспільства.

В угоді про визнання винуватості обов`язково має бути обґрунтування забезпечення співвідношення суспільного інтересу та приватного інтересу підозрюваного, обвинуваченого. У цьому випадку інтерес держави (суспільства) щодо призначення належного покарання винному може підпорядковуватися зацікавленості у підвищенні ефективності досудового розслідування.

Однак з тексту угоди про визнання винуватості не встановлено, яким чином ОСОБА_5 оперативно сприяє розкриттю злочину, як і не зазначеного інформації про те, який суспільний інтерес, забезпечений умовами укладеної угоди.

Таким чином, судом не встановлено наявності суспільного інтересу, який мав бути забезпечений умовами укладеної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 ..

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подана до суду угода про визнання винуватості ОСОБА_5 не підлягає затвердженню, у зв`язку з суперечністю умовам угоди про визнання винуватості інтересам суспільства.

Керуючись ст. ст. 372, 376, 474 КПК України,

У Х В А Л И В:

У затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 04.04.2024 між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000642 від 01.04.2024 стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6