Провадження № 1в/337/66/2024
ЄУН № 331/608/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України, надіслане до суду для вирішення питання звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку

в с т а н о в и в :

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватим за ч.1 ст. 185 КК України і призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2022 несплачену суму штрафу в 650 гривень, замінено па покарання у виді 38 годин громадських робіт,

Начальник Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернулась до суду з поданням про звільнення ОСОБА_3 під призначеного судом покарання у звязку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, мотивуючи його тим, що ухвала Жовтневого районного суду Запорізької області від 02.06.2022 надійшла на виконання до Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» 20.06.2022. Засуджений ОСОБА_3 з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт не ознайомлений, так як за викликами до Хортицького РВ не з`явився.

10.08.2022 виходом за адресою реєстрації місця проживання, з пояснення сусідів з`ясовано, що ОСОБА_3 раніше проживав за вказаною адресою, але па початку повномасштабного вторгнення Росії на територію України він з родиною виїхав за межі України. 10.08.2022 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженого та вжитими заходами місцезнаходження засудженого встановити не вдалося.

29.09.2022 до відділу поліції №5 Запорізького районного управління головного управління Національної поліції в Запорізькій області було направлено клопотання про передання матеріалів для подальших розшуковик заходів, в результаті чого 26.10.2022 було заведено ОРС «Розшук».

28.10.2022 на запит Хортицького РВ отримано інформацію Державної прикордонної служби України про перетинання ОСОБА_3 20.03.2022 в пункті пропуск Ягодин державного кордону України, а саме виїзд. Відповідно отриманої інформації з Державної прикордонної служби України на територію України ОСОБА_3 не в`їжджав.

Станом па 22.04.2024 засуджений ОСОБА_3 призначені судом громадські роботи не відбув.

Представник Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання без її присутності, подання підтримує у повному обсязі.

Прокурор надав заяву про розгляд подання без застосування засобів технічної фіксації судового процесу та без його участі, подання підтримує і просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі суду.

Відповідно до вимог ч.5 ст.539 КПК України суд вважає можливим розглянути подання у відсутність вказаних осіб за наявними у справі доказами.

На підставі ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не проводилось.

Розглянувши подання, додані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки - два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3,4 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Так, судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Вирок набрав законної сили 18.06.2020 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м Запоріжжя від 02.06.2022 року замінено ОСОБА_3 покарання призначене вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у вигляді несплаченої суми штрафу в 650 гривень, на 38 годин громадських робіт. Ухвала набрала законної сили 10.06.2022 року.

Відповідно до особової справи № 12/2022, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року разом з ухвалою Жовтневого районного суду Запорізької області від 02.06.2022 року надійшли на виконання до Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» 20.06.2022 року.

Засуджений ОСОБА_3 з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт не ознайомлений, за викликами до Хортицького РВ не з`явився.

Відповідно до рапорту інспектора Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» від 10.08.2022 року, виходом за адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , із пояснення сусідів встановлено, що у квартирі ніхто не проживає, раніше в ній проживав ОСОБА_3 з сім`єю, але 24.02.2022 року вони виїхали за межі України.

Розшукові заходи з виявлення ОСОБА_3 результату не мали, місцезнаходження встановити не вдалося.

29.09.2022 року до ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області направлено клопотання про передання матеріалів для подальших розшуковик заходів.

Відповідно до довідки(повідомлення) ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 26.10.2022 року, відносно ОСОБА_3 було заведено ОРС «Розшук».

На запити Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» отримано інформацію з Державної прикордонної служби України про перетинання, на виїзд, ОСОБА_3 20.03.2022 року в пункті пропуск «Ягодин» державного кордону України.

Особова справа № 12/2022 відносно ОСОБА_3 не містить відомостей притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності після ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року і ухвали Жовтневого районного суду Запорізької області від 02.06.2022 року.

Отже, станом на 22.04.2024 року, тобто понад 2 роки з моменту набрання законної сили, вирок суду ні добровільно засудженим, ні в примусовому порядку уповноваженими органами не виконаний.

Оцінивши обставини справи, суд вважає клопотання органу пробації обґрунтованим.

В даному випадку суд виходить з того, що ст. 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе. Це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

При цьому, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі ст.389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового кримінального правопорушення. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Разом з цим, в цій справі судом не встановлено обставин, які б свідчили про зупинення перебігу 2 річного строку давності виконання вироку та переривання цього строку.

Згідно з наявною в справі інформацією засуджений ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення не вчинив, факт його ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, за що ч.1 ст.389 КК України передбачена кримінальна відповідальність, обвинувальним вироком суду не встановлено.

У зв`язку з цим, суд вважає, що подання органу пробації слід задовольнити, та звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року.

Керуючись ч.1 ст.74, ч.1,3,4 ст.80 КК України, ст.537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України ( АДРЕСА_1 ) звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2020 року, з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м Запоріжжя від 02.06.2022 року, у вигляді 38 годин громадських робіт, на підставі п.1 ч.1 ст.80 КК України у зв`язку з закінченням строку давності виконання вироку суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: