Єдиний унікальний номер 205/3167/24
1-кс/205/428/24
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

26 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене першим заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000003 від 05.07.2023 року за підозрою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки селища Сельцо, Брянської області, Російської Федерації, раніше не судимої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000003 від 05.07.2023 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у громадянки України ОСОБА_7 , з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу Російської Федерації, будучи обізнаною про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання РФ поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території, виник умисел на співпрацю з представниками держави агресора.

01.06.2022 року громадянка України ОСОБА_7 перебуваючи на тимчасово окупованій території діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, надала згоду і добровільно була призначена на посаду «Руководителя клиентской службы (на правах отдела) в Орджоникидзевском районе г. Мариуполя Отделения Фонда пенсионного и социального страхования Российской Федерации по Донецкой Народной Республике».

Так, з 01.06.2022 року по теперішній час, ОСОБА_7 зайняла посаду «Руководителя клиентской службы (на правах отдела) в Орджоникидзевском районе г. Мариуполя Отделения Фонда пенсионного и соціального страхования Российской Федерации по Донецкой Народной Республике», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до «должостной инструкции» затвердженої «Управляющим Отделением Социального Фонда по Донецкой Народной Республике ОСОБА_8 » на ОСОБА_7 покладено наступні обов?язки: «осуществляет работу по организации и координации деятельности клиентской службы, обеспечивает взаимодействие клиентской службы со структурными подразделениями Отделения Фонда пенсионного и социального страхования Российской Федерации по Донецкой Народной Республике; сверяет копии документов с их подлинниками и заверяет их своей подписью и печатью для документов; заверяет справки о размере пенсии, выдаваемые для получения жилищной субсидии; осуществляет контроль за полнотой приема пакета документов специалистами клиентской службы и своевременной их передачей в соответствующие структурные подразделения Отделения Фонда пенсионного и социального страхования Российской Федерации по Донецкой Народной Республике; осуществляет контроль аз своевременным и полным рассмотрением письменных обращений граждан; ведет прием граждан согласно графика; формирует оперативную и периодическую статистическую отчетность по приему документов и рассмотрению обращений; производит обобщение и анализ вопросов, поставленных в письмах и на личном приеме граждан; контролирует выполнение требований правил внутреннего трудового распорядка дня, охраны труда клиентской службы; ведет табель учета рабочего времени сотрудников клиентской службы; выявляет причины возникновения обоснованных жалоб, готовит предложения по их устранению; осуществляет контроль аз уровнем квалификации специалистов и организует соответствующие мероприятия в целях повышения уровня квалификации специалистов; участвует в проведении информационно- разъяснительной работы с населением по пенсионным вопросам, обращения по которым носят массовый характер; организует выездные приемы и встречи с гражданами и застрахованными лицами по месту их работы и жительства; осуществляет организационно-методическое координирование деятельности консультационных пунктов, созданных Отделением Фонда пенсионного и социального страхования Российской Федерации по Донецкой Народной Республике; вносит предложения по совершенствованию форм и методов работы с обращениями и повышению качества обслуживания граждан, застрахованных лиц, организаций и страхователей».

Таким чином, громадянка України ОСОБА_7 з 01.06.2022 року по теперішній час, перебуваючи на вказаній посаді, виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, а саме: «руководитель клиентской службы (на правах отдела) в Орджоникидзевском районе г. Мариуполя Отделения Фонда пенсионного и социального страхования Российской Федерации по Донецкой Народной Республике».

На підставі викладеного, громадянка України ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування, підозрювана ОСОБА_7 , у період з 24 лютого 2022 року по теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території України на території м. Маріуполя Донецької області.

У зв?язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур?єр» №57 від 19.03.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру - ОСОБА_7 та повістки про виклик підозрюваної на 23.03.2024 року з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 24.03.2024 року з 09 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв., 25.03.2024 року з 09 год. 00 хв. до 11год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваної, тощо.

Жодного разу у призначений час та місце громадянка України ОСОБА_7 не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Крім цього, 19 березня 2024 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_4 .

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваної на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом слідчого остання до органу досудового розслідування не прибула та про причини неможливості прибуття не повідомила, постановою слідчого від 25.03.2024 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: рапортом про протиправне діяння ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами огляду відеозаписів; протоколом огляду Веб-сайту «Портал государственных услуг Росийской Федерации»; протоколом огляду публікації в Telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; протоколом огляду Веб-сайту « ІНФОРМАЦІЯ_3 »; протоколом огляду телеграм-каналу «Маріуполь. Спротив»; протоколом огляду телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; протоколом огляду телеграм каналу «Центр юридической помощи при гуманитарном центре «Единой России» г. Мариуполь»

Згідно з інформацією оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрювана ОСОБА_7 перебуває в Маріупольському районі Донецької області, який відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», починаючи з 05.03.2022 року до цього часу є тимчасово окупованим Російською Федерацією, що унеможливлює її явку до слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області для участі у слідчих діях.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у державний та міжнародний розшук та перебуває АДРЕСА_2 .

26.03.2024 року слідчим суддею Ленінського районного суду м.Дніпропетровська винесено ухвалу про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 05.07.2023 року відносно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Також, під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини: - тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна або без такої. - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; - неприбуття на виклик до прокурора та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування; - спосіб вчинення злочину (вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та держави України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України,

а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:- тимчасова окупація території України, а саме Маріупольського району Донецької області, що дає їй можливість продовжувати займати вищевказану посаду, діяти в інтересах окупаційної адміністрації всупереч суверенітетові України та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин;

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана зможе переховуватися від органів слідства та суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1141, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті - тримання під вартою.

Слідчий зазначив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, захисника, дійшов наступного.

Слідчим СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000003 від 05.07.2023 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

18 березня 2024 року слідчим відділом Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області за погодженням з Лівобережною окружною прокуратурою Донецької області складено підозру.

18 березня 2024 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» № 57 від 19.03.2024 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

18 березня 2024 року на виконання вимог ч. 3 ст. 111, ст. 135, ст. 278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено її захиснику - адвокату ОСОБА_4

25.03.2024 року постановою слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області підозрювану ОСОБА_7 оголошено у регіональний, державний (міждержавний) міжнародний розшук. Розшук підозрюваної ОСОБА_7 доручено співробітникам ВКП МРУП ГУНП в Донецькій області.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_7 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваної ОСОБА_7 .

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, в якому вона підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої); вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваної кримінального правопорушення; неприбуття на виклик до слідчого та прокурора, у тому числі у статусі підозрюваної та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрювана на цей час вже переховується від органу досудового розслідування, спосіб вчинення злочину (вчинила умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме її до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні свідчить той факт, що підозрюваній ОСОБА_7 відомі свідки у даному кримінальному провадженні, які надали покази відносно її колабораційної діяльності, так як до повномасштабного вторгнення РФ на територію України та захоплення території Маріупольської громади вони особисто були знайомі, у зв`язку з чим підозрювана може незаконно впливати на свідків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить тимчасова окупація території України, а саме міста Маріуполя, на якій створений незаконний орган влади, до складу якого, увійшла підозрювана, що дає їй можливість продовжувати працювати у незаконному органі та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваної ОСОБА_7 яка своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення Російською Федерацією від 24.02.2022 року щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримала дії РФ та незаконних збройних формувань, так званої «ДНР», спрямовані на захоплення території України, а відповідно публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрювана може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України. При цьому приходячи до висновку про наявність викладених ризиків, суд звертає увагу, що ризик не є фактом а є ймовірністю вчинення певних дій, і суд вважає, що така імовірність є доволі високою.

Наведені обставини також дають підстави слідчому судді вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише зазначає, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною, визначені ризики є достатніми для застосування щодо неї такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене першим заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000003 від 05.07.2023 року за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 111-1 ч.5 КК України - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановлює ухвалу.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Лівобережної окружної прокуратури Донецької області

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1