Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1444/24
У Х В А Л А

05.03.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , власника документів ОСОБА_4 , його представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000109 від 27.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, що 26 лютого 2024 року до ч/ч ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що 25 лютого о 16 годині 25 хвилин в міжнародному пропуску «Вилок» під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України прибув громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який надав як підставу для виїзду закордон тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 27.11.2023 року з відміткою про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку закріпленого печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я та довідку ВЛК від 27.11.2023 року з вих. №4124 з відміткою про непридатність до військової служби закріплений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я. В ході перевірки у працівників пункту пропуску виникли сумніви щодо дійсності даних документів. Виїздом СОГ в ході огляду місця події - службового кабінету КПП «Вилок», за адресою: смт. Вилок, вул. Раковці, 142, виявлено та вилучено вищезазначені документи.

26 лютого 2024 року дізнавачем СД відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 , в період часу з 12 години 48 хвилин по 13 годину 02 хвилин, проведено огляд місця події - службового приміщення КПП «Вилок», що за адресою: смт. Вилок, вул. Раковці, 142 Берегівського району Закарпатської області, в ході якого було виявлено та вилучено: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 27.11.2023 року з відміткою про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку закріпленого печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я та довідку ВЛК від 27.11.2023 року з вих. №4124 з відміткою про непридатність до військової служби закріплений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_7 , які постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 визнано речовими доказами по кримінальному провадженні 0000109.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами згідно постанови слідчого, а тому виникла необхідність у кримінальному провадженні вжити заходи щодо збереження речових доказів у вигляді арешту вказаного майна.

Також встановлено, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 27.11.2023 року з відміткою про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку закріпленого печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я та довідку ВЛК від 27.11.2023 року з вих. N«4124 з відміткою про непридатність до військової служби закріплений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_8 є предметами кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а тому є речовими доказами на які необхідно накласти арешт, з метою подальшого проведення технічної експертизи документів та інших слідчих дій.

Враховую чи викладене, з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів по даному кримінальному провадженню слід накласти арешт на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 27.11.2023 року з відміткою про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку закріпленого печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я та довідку ВЛК від 27.11.2023 року з вих. №4124 з відміткою про непридатність до військової служби закріплений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_9 з позбавленням права володільців на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном.

Дізнавач сектору дізнання ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання та просила таке задоволити з підстав наведених у ньому. На даний час нею спрямовані запити до уповноважених осіб про дійсність вилучених у її довірителя документів.

Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, оскільки вилучені документи не містять на собі сліди злочину та підробки, клопотання необґрунтоване та безпідставне.

ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання заперечував, пояснив, що він у встановленому законному порядку проходив військово-лікарську комісію, за наслідками якої він визнаний непридатним до військової служби у зв`язку із хронічними захворюваннями.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

У провадженні сектору дізнання ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2024 року під № 0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (а.с.6).

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слугував рапорт оперативного чергового від 26.02.2024 року про те, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що надані громадянином ОСОБА_4 на КПП «Вилок» документи (довідка ВЛК, тимчасове посвідчення військового зобов`язаного) мають явні ознаки підробки (а.с.7).

Виїздом СОГ в ході огляду місця події - службового кабінету КПП «Вилок», за адресою: смт. Вилок, вул. Раковці, 142 дізнавачем виявлено та вилучено вищезазначені документи , а постановою 26.02.2024 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженні 0000109 (а.с.10-11, 21-22).

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.03.2024 року № 2038 повідомила дізнавача про те, що ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 як непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с.44).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, зміст клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не дає достатні підстави для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, та стороною обвинувачення не дано належне обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Як зазначено у ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що з огляду на наведені дізнавачем у клопотанні обставини, враховуючи положення ч. 1 ст. 98 КПК України, вилучені документи хоч і є речовими доказами, однак виключно за формулюванням певного сумніву у сторони обвинувачення про дійсність документів, без зазначення конкретних обставин, які вказують на об`єктивні причини вважати чи принаймні припускати, що належні документи особі містять ознаки підробки, а тому правові підстави для накладення арешту на таке майно відсутні.

На переконання слідчого судді, матеріали клопотання та доводами дізнавача не підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та не доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання дізнавача про накладення арешту на майно відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1