Справа №760/6311/24
УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

(повний текст)

21 березня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю:

при секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000395, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, працює генеральним директором ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Виходячи із змісту клопотання, 23.07.2003 громадянин України ОСОБА_5 разом з громадянами України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , заснували суб`єкт підприємницької діяльності ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕКСІММАШ» () (далі - ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ»), з метою здійснення господарської діяльності в наступних сферах, окрім іншого: оптової торгівлі машинами та устаткуванням, виробництва інших машин і устаткування спеціального призначення, виробництва електродвигунів, генераторів та трансформаторів, виробництва електророзподільної та контрольної апаратури, виробництва іншого електричного устаткування, виробництва гідравлічного та пневматичного устаткування, виробництва інших гумових виробів, виробництва кріпильних і гвінтонарізних виробів, механічного оброблення металевих виробів, тощо.

Зокрема, в період з 2003 року по початок 2022 року ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» здійснювала господарську діяльність як з підприємствами-резидентами України, а також здійснювала зовнішньоекономічну діяльність з суб`єктами господарювання - нерезидентами, в тому числі з підприємствами російської федерації.

Так, 12.03.2013 громадянами російської федерації ОСОБА_10 (рос. - ОСОБА_10 ) індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 та ОСОБА_12 (рос. - ОСОБА_12 ) індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 , створено юридичну особу ТОВ «ІМПУЛЬС» (рос. - ООО «ИМПУЛЬС») держаний реєстраційний номер російської федерації 740, зареєстроване за адресою (юридична адреса): рф, АДРЕСА_2 (далі - ТОВ «ІМПУЛЬС»).

Станом на листопад 2023 року підприємство здійснює господарську діяльність в наступних сферах (окрім іншого): торгівля оптова виробничим, електротехнічним обладнанням, машинами, апаратурою і матеріалами; виробництва інших гумових виробів; виробництво кріпильних виробів; виробництво інших готових металевих виробів, не включених в інші групи; виробництво електродвигунів, електрогенераторів і трансформаторів; торгівля оптова іншими машинами, приборами, апаратурою і обладнанням загальнопромислового і спеціального призначення.

При цьому, в період з дати реєстрації та по кінець 2023 року, ТОВ «ІМПУЛЬС» проваджуючи свою господарську діяльність на території російської федерації, здійснювала поставку товарів, робіт та послуг державному сектору економіки російської федерації, зокрема підприємствам нафтодобувної та гірничої промисловості, атомної енергетики та транспортним компаніям.

У невстановлені органом досудового розслідування час, але не пізніше 2021 року, та за невстановлених органом досудового розслідування обставин громадянин України ОСОБА_5 прийняв рішення щодо ведення фінансово-господарської діяльності із суб`єктами господарювання-нерезидентами, а саме підприємствами зареєстрованими на території російської федерації.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин 27.10.2021 між ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «ІМПУЛЬС» в особі директора - громадянки російської федерації ОСОБА_10 , укладено контракт №179 на виготовлення продукції із давальницької сировини (далі - Контракт), згідно умов якого «Виконавець» - ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» зобов`язується виконати роботи з обробки валивки маслоуловлювача ER-573020.001 (давальницька сировина), а «Замовник» - ТОВ «ІМПУЛЬС» (рф) прийняти та сплатити виконані роботи. При цьому, загальна сума контракту складала 2 808 000 (два мільйони вісімсот вісім тисяч) рублів російської федерації.

Згідно п.11.2 Контракту строк його дії визначено до 31.12.2022, тобто при укладанні вказаного контракту ОСОБА_5 мав намір на довгострокове співробітництво із зазначеним підприємством-резидентом російської федерації.

В свою чергу діючи на виконання умов зазначеного вище Контракту, ТОВ «ІМПУЛЬС» здійснило поставку давальницької сировини на адресу ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ», у зв`язку з чим до митних органів України було подано електронну митну декларацію форми МД-2 №UA807000/2021/929725 від 20.01.2022.

Крім того, продовжуючи здійснювати господарську діяльність з підприємствами, що здійснюють господарську діяльність на території російської федерації, 12.01.2022 між ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «ІМПУЛЬС» в особі директора - громадянки російської федерації ОСОБА_10 укладено контракт №2 (далі - Контракт), згідно умов якого «Посточальник» - ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» зобов`язується поставити покупцю, а «Покупець» - ТОВ «ІМПУЛЬС» (рф) прийняти та оплатити поставлену продукцію. При цьому, згідно п.2.2 Контракту загальна сума контракту складала 100 000 000 (сто мільйонів) рублів російської федерації.

Згідно п.11.2 Контракту строк його дії визначено до 31.12.2023, тобто при укладанні вказаного контракту ОСОБА_5 мав намір на довгострокове співробітництво із зазначеним підприємством-резидентом російської федерації.

Так, діючи за умовами контракту та підтверджуючи свої наміри щодо виконання умов Контракту, ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» здійснило поставку продукції на адресу ТОВ «ІМПУЛЬС» (російська федерація), у зв`язку з чим до митних органів України було подано електронну митну декларацію форми МД-2 №UA807000/2022/002917 від 21.01.2022.

Таким чином, ОСОБА_5 уклавши зазначені вище контракти (договори) та виконуючи свої наміри щодо їх виконання в період з жовтня 2021 року по січень 2022 року здійснював господарську діяльність з підприємствами-резидентами російської федерації та мав намір на довгострокове та систематичне виконання зазначених та майбутніх угод.

Однак, в подальшому президент російської федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних формувань російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних формувань рф про вторгнення на територію суверенної України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зфрф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області.

Так з метою відсічі військовій агресії, Указом Президента України ОСОБА_14 № 64/2022 від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Разом з тим, ОСОБА_5 , являючись громадянином України, у невстановлений час, але не пізніше 24.02.2022, достеменно знаючи, що російська федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №187 від 03.03.2022 та Постанови Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022, з російською федерацією заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, розуміючи, що подальше ведення господарської діяльності ТОВ «НВП «ЕКСІММАШ» з підприємствами-резидентами російської федерації являється протиправним, маючи намір продовжити отримувати прибуток та попередньо домовившись з раніше йому знайомими посадовими особами ТОВ «ІМПУЛЬС» (російська федерація), прийняв добровільне рішення про надання допомоги (здійснювати пособництво) представнику держави-агресора шляхом організації процесу постачання (передачі) активів підприємствам-резидентам держави-агресора, а саме ТОВ «ІМПУЛЬС», які в свою чергу мають фінансово-господарські відносини з підприємствами державного сектору економіки російської федерації, зокрема ВАТ «Пасажирська компанія «САХАЛІН» (рос. - ОАО «Пассажирскаякомпания «САХАЛИН») державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , кінцевим бенефіціарним власником якої являється ВАТ «РОСІЙСЬКИ ЗАЛІЗНИЧНІ ДОРОГИ» (рос. - ОАО «РОССИЙСКИЕ ЖЕЛЕЗНЫЕ ДОРОГИ»), відносно якого рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 19.10.2022 «про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введеним у дію Указом Президента України №762/2022, застосовано санкції троком на 10 років у зв`язку з нанесенням останньою шкоди національній безпеці України в сфері оборони (сприяючи просуванню окупаційних військ держави агресора, її бойових машин та зброї до кордонів рф з Україною, надаючи підтримку діям, які дестабілізують Україну, загрожують її територіальній цілісності, суверенітету та незалежності).

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, не пізніше вересня 2023 року, громадянин України ОСОБА_5 , маючи умисел добровільний збір та передачу активів у вигляді грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей отриманих за рахунок організованої ним фінансово-господарської діяльності представника держави-агресора ТОВ «ІМПУЛЬС» та подальшого їх використання при здійсненні підприємницької діяльності на території російської федерації в тому числі з підприємствами державного сектору економіки держави-агресора, які завдають шкоду національній безпеці України в сфері оборони сприяючи просуванню окупаційних військ держави агресора, її бойових машин та зброї до кордонів рф з Україною, надаючи підтримку діям, які дестабілізують Україну, загрожують її територіальній цілісності, суверенітету та незалежності, а також маючи управлінський досвід ведення господарської діяльності в аналогічній сфері виробництва товарів, виконання робіт та надання послуг, безпосередньо та заздалегідь домовившись з раніше йому відомими посадовими особами ТОВ «ІМПУЛЬС», прийняв рішення про надання останньому такої добровільної допомоги.

В подальшому, в період з вересня 2023 року по даний момент, ОСОБА_5 діючи на виконання свого злочинного умислу та переслідуючи корисний мотив, безпосередньо взявши на себе функції фактичного керівництва виробничою та фінансово-господарською діяльністю ТОВ «ІМПУЛЬС», достеменно усвідомлюючи, що його дії мають протиправний характер та призводять до отримання матеріальних ресурсів та активів у вигляді грошових коштів, в тому числі шляхом сплати коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів до бюджету держави-агресора (російської федерації), здійснює керівництво співробітниками підприємства, шляхом надання їм вказівок та розпоряджень щодо закупівлі/поставки товарно-матеріальних цінностей, логістичний контроль, планування ведення господарської діяльності із укладання нових контрактів із підприємствами-постачальниками та покупцями на території російської федерації, контроль руху грошових коштів та розрахунку з контрагентами підприємства, загальний контроль фінансово-господарської діяльності представника держави-агресора.

Зокрема, в період з 07.09.2023 по 16.10.2023 ОСОБА_5 під час спілкування зі співробітником ТОВ «ІМПУЛЬС» громадянином російської федерації ОСОБА_15 (рос. - ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина РФ № НОМЕР_4 ), за допомогою системи миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», безпосередньо здійснював керівництво виробничою та фінансово-господарською діяльністю ТОВ «ІМПУЛЬС», а саме:

- надавав вказівки щодо поставки товарно-матеріальних цінностей та розміщення їх на території зазначених ним складських приміщень;

- здійснював контроль закупівель товарно-матеріальних цінностей, зокрема згідно отриманого їм фото рахунку на оплату №2309-8 від 28.09.2023 на суму 9 910 рублів російської федерації;

- безпосередньо надавав технічну документацію та надавав завдання щодо необхідності виготовлення продукції;

- надавав вказівки та усні інструкції з приводу проведення випробувань у виробничому процесі;

- розпоряджався щодо здійснення закупівель товарно-матеріальних цінностей для подальшого виробництва продукції;

- здійснював контроль закупівель товарно-матеріальних цінностей та розпорядження грошовими коштами підприємства, зокрема згідно отриманого їм фото рахунків на оплату №2310-6 від 11.10.2023 на суму 4 438 рублів російської федерації та №226 від 12.10.2023 на суму 9 000 рублів російської федерації.

Крім того, в той же період часу, ОСОБА_5 під час спілкування зі співробітником ТОВ «ІМПУЛЬС» громадянином російської федерації ОСОБА_17 (рос. - ОСОБА_17 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_5 ), останній консультувався з ОСОБА_19 щодо технічних питань виробничого процесу ТОВ «ІМПУЛЬС».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України - пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинене громадянином України з метою завдання шкоди України шляхом добровільної передачі матеріальних ресурсів та активів представнику держави-агресора у вигляді грошових коштів, в тому числі шляхом сплати коштів, сформованих з податкових зобов`язань та зборів до бюджету держави-агресора (російської федерації).

Прокурор просив слідчого суддю продовжити підозрюваному запобіжний захід - тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зазначили про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, захисник вказав, що прокурором не надано достатніх доказів, щоб підтверджували обґрунтованість підозри. Захисник вважає підозру необґрунтованою, оскільки в ній не зазначено які саме дії вчинив ОСОБА_5 , що спрямовані на сприяння державі-агресору. На даний час підозрюваний повністю припинив свою діяльність щодо співробітництва з росією.

Крім того, у сторони захисту виникає сумнів щодо належності і допустимості доказів, оскільки перевірити сайти, на які посилається орган досудового розслідування, неможливо.

Підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування. Має сталі соціальні зв`язки. На даний час всі докази зібрані, знищити нічого неможливо.

В зв`язку із зазначеним, захисник просив відмовити в задоволенні клопотання або застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний захисника підтримав, вказав, що не має відношення до російської компанії ТОВ «ІМПУЛЬС».

Вислухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, даними: протоколу за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 20.12.2023 згідно якого ОСОБА_5 здійснює спілкування з працівниками ООО «Импульс» та віддає їм вказівки, щодо ведення господарської діяльності вказаного підприємства, виготовлення деталей, креслень і т.і., протоколами огляду мережі Інтернет, в тому числі огляду сайту Федеральної податкової служби РФ (Єдиний державний реєстр юридичних осіб), офіційного сайту Єдиної інформаційної системи в сфері закупівель; протоколу огляду флеш-накопичувача від 23 лютого 2024 р., тощо.

23.02.2024 Солом`янським районним судом м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативного запобіжного заходу, строком до 23.03.2021 15:30 включно. Строк досудового розслідування спливає 22 квітня 2024 р.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, враховуючи доведеність прокурором обставин, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, розуміючи невідворотність покарання.

На даний час є необхідність у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Органом досудового розслідування доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

1. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, за які законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі. Також, встановлено, що підозрюваний має стійкі зв`язки з представникам рф, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 проживає в м. Харків, та має стійкі зв`язки з громадянами рф, що проживають на території м. Бєлгород, не виключено, що ОСОБА_5 , через тимчасово окуповані території може виїхати до м. Бєлгород з метою переховування від органів досудового слідства.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

2. Незаконно впливати на свідків, інших співучасників інкримінованого йому злочину

У ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, у тому числі особи, яким відомі обставини вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Враховуючи характер вчинених підозрюваним злочинів та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яка полягає у безальтернативному позбавленні волі, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти кримінальне правопорушення, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у даній статті.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що застосування інших запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, слідчий суддя при продовженні строку дії запобіжного заходу не визначив розмір застави.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 22 квітня 2024 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26 березня 2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1