Справа № 202/4810/24
Провадження № 1-кс/202/2732/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного 08.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000136 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.04.2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт у кримінальному провадженні №0000136 від 08.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України на наступне майно:

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД8895687;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням СК1599195;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД9371109;

- банкнота номіналом 200 гривень з позначенням ВД8697247.

Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 08.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2024 року до чергової частини відділу поліції №3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідомі особи викрали у неї гроші у сумі 350 гривень з гаманця, який знаходився у літній кухні на території домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

08.04.2024 року в період часу 19:42 по 20:05, в ході огляду місця події місця події, що проводився за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відкритій ділянці місцевості, на відстані 2 метрів від паркану домоволодіння АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД8895687;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням СК1599195;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД9371109;

- банкнота номіналом 200 гривень з позначенням ВД8697247.

Відповідно до ст. 98 КПК України вилучені речі є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Постановою слідчого від 08.04.2024 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони містять сліди злочину, тобто, утримують відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Крім того, для встановлення обставин, передбачених статтею 91 КПК України, необхідно проведення експертного дослідження вищевказаних об`єктів із збереженням об`єктів в тому стані, в якому вони були вилучені.

Таким чином, слідчий посилається на те, що з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, задля попередження настання наслідків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню, тобто з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що сприяє досягненню дієвості кримінального провадження, просить накласти арешт на вказаний автомобіль.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, зазначивши про проведення судового засідання за його відсутності, та просив задовольнити клопотання.

Власник вилученого майна в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

Дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 08.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується наданою копією з витягу ЄРДР та іншими доданими матеріалами.

Встановлено, що 08.04.2024 року в період часу 19:42 по 20:05, в ході огляду місця події місця події, що проводився за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відкритій ділянці місцевості, на відстані 2 метрів від паркану домоволодіння АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено:

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД8895687;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням СК1599195;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД9371109;

- банкнота номіналом 200 гривень з позначенням ВД8697247.

Зазначені грошові банкноти належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого від 08.04.2024 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони містять сліди злочину, тобто, утримують відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що накладення арешту, наразі, на вилучене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000136, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки, вилучені під час обшуку речі мають значення речових доказів і органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 167-168, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000136 від 08.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України на наступне майно:

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД8895687;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням СК1599195;

- банкнота номіналом 50 гривень з позначенням АД9371109;

- банкнота номіналом 200 гривень з позначенням ВД8697247, яке належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Арештоване майно зберігати в порядку визначеному розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1