Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1646/24
Провадження № 1-кс/332/112/24
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2024 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на дії слідчого ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 на дії слідчого ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно змісту скарги, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2024 накладено арешт на вилучений 22.03.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіль «MITSUBISHI Lancer» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 .

04.04.2024 ОСОБА_3 звернулась до СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП Запорізької області з клопотання про надання власнику арештованого майна на відповідальне користування та зберігання з підстав того, що за станом здоров`я їй потрібен автомобіль для пересування для відвідування медичних закладів для відновлення стану здоров`я після проведеної операції. Крім того, вона не є фігурантом у вказаній справі.

За результатами розгляду клопотання, постановою слідчого ОСОБА_4 від 08.04.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено. Постанова мотивована тим, що на думку слідчого, ініціатором клопотання не доведено потреб ОСОБА_3 у використанні власного автомобіля для відновлення здоров`я після проведеної операції. Крім того є підстави вважати, що повернувши ОСОБА_3 належний їй автомобіль є реальна загроза у подальшому приховуванні, пошкодженні, псуванні, знищені, перетворені чи відчуженні автомобіля з метою приховування злочину, що не зможе забезпечити його збереженість як речового доказу.

Ініціатор скарги просить скасувати оскаржувану постанову та передати автомобіль її власнику на відповідальне зберігання з підстав того, що у ОСОБА_3 , яка не є фігурантом у справі, за станом здоров`я є потреба у використанні власного автотранспорту для відновлення здоров`я після проведеної операції. Ініціатор скарги долучив в обґрунтування своєї позиції відповідну медичну документації щодо процесу лікування та відновлення ОСОБА_3 .

В судовому адвокат ОСОБА_2 підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Представник ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області слідчий ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення скарги, при цьому залишив його вирішення на розсуд суду.

З`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження№ 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01.04.2024 накладено арешт на вилучений 22.03.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку автомобіль «MITSUBISHI Lancer» чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_3 .

Арешт на вказаний автомобіль накладався з метою збереження його як речового доказу.

На час розгляду скарги, представником досудового розслідування не надано даних, що спірний автомобіль, як арештований речовий доказ,зберігається у ВП № 1 ЗРУП ГУНП Запорізької області відповідно до вимог «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

Згідно вимог п. 19 Інструкції, зберігання транспортних засобів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу. При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу.

Представником досудового розслідування не надано даних щодо наявності обладнаного майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів при ВП № 1 ЗРУП ГУНП Запорізької області, як території для зберігання речових доказів, відсутня розписка з вказівкою, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу як речового доказу, відсутні дані про внесення вказаного транспортного засобу до книги обліку речових доказів. Крім цього, при розміщенні автомобіля в дворі ВП № 1 ЗРУП ГУНП Запорізької області не був проведений огляд автомобіля, що є грубим порушенням Інструкції, що в свою чергу є загрозою збереження майна, яке знаходиться в автомобілі і самого автомобіля, як речового доказу в цілому.

ОСОБА_3 є власником арештованого автомобіля, якій, згідно долученої медичної документації, за перенесеного оперативного втручання потрібно проходити ряд медичних процедур в медичних установах щодо після операційного відновлення. Вона не є учасником вказаного кримінального провадження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При направленні до суду клопотання про арешт автомобіля органом досудового розслідування не наведені обставини, які підтверджують, що не застосування заборони, або обмеження користування майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Таких даних не наведено і під час розгляду вказаної скарги.

Відповідно до положень діючого законодавства, в окремих випадках орган дізнання, досудового слідства, суд може повернути власникам вилучені у них речі для зберігання і до прийняття рішення у справі, якщо буде визнано, що це не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі.

Можливість передачі транспортного засобу на зберігання власникові передбачено і «Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».

Органом досудового розслідування не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_3 як власник арештованого автомобіля та не фігурант кримінального провадження має намір якимось чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження транспортного засобу, перешкодити у проведення досудового розслідування тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вищевикладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав до задоволення вимог скарги.

Керуючись ст. 303, 304, 306 КПКУкраїни, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на дії слідчого ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000050 від 15.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України щодо передачі майна на відповідальне зберігання задовольнити.

Визнати постанову від 08.04.2024 слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання щодо передання на відповідальне зберігання автомобіля неправомірною та скасувати її.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 передати автомобіль MITSUBISHI LANCER чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1