Справа №950/602/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/231/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 15.07.2022, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лебедин Сумської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу

- вироком Лебединського районного суду Сумської області від 09.08.2017 за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці 15 днів,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням наявності в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення та яким його визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в яких:

- прокурор просив вирок Лебединського районного суду Сумської області від 15.07.2022, скасувати і у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Просив ухвалити новий вирок за яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 194, п.9 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 9 років позбавлення волі;

- за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, прокурор просив остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 15 років позбавлення волі. В іншій частині вирок суд прокурор просив залишити без зміни.

Також прокурор просив дослідити дані, що характеризують особу ОСОБА_8 та наступні докази:

- протокол огляду місця події від 31.01.2021 з фото таблицею до нього (оглянуто домогосподарство по АДРЕСА_2 );

- протокол огляду трупа від 01.02.2021 з фото таблицею до нього;

- висновок судово-медичної експертизи № 12 від 22.02.2021;

- звіт про причину виникнення пожежі 31.01.2021 в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 ;

- висновок судової пожежно-технічної експертизи від 30.03.2021 № СЕ 19/119-21/2646-ПТ.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в порядку ст.403 КПК України відмовився від поданої апеляційної скарги.

- захисник просив вирок Лебединського районного суду Сумської області від 15.07.2022 змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання в бік його пом`якшення.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням наявності в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Цим же вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 194 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з моменту затримання 01.02.2021, зарахувавши попереднє ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 5393,85 грн процесуальних витрат.

Після набрання вироком законної сили визначено скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Лебединського районного суду Сумської області від 03.02.2021 по справі № 950/179/21, а долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Захисник мотивуючи доводи своєї апеляційної скарги зазначав, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував вік обвинуваченого, його сімейний стан, стан здоров`я та пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся і сприяв у розкритті злочинів.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, 28.01.2021 в точно не встановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 перебував у господарстві, розташованому по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою обвинувачений був знайомий. Перебуваючи в будинку ОСОБА_8 побачив на холодильнику мобільний телефон «Tecno» у зв`язку із чим у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та метою власного збагачення, скориставшись неуважністю ОСОБА_10 , ОСОБА_8 викрав мобільний телефон «Tecno», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/1764-ТВ від 11.02.2021 становить 540,00 грн. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

У подальшому, 30.01.2021 ОСОБА_8 прийшов до будинку ОСОБА_10 з метою взяти у останньої в борг грошей для придбання спиртного, однак остання повідомила, що грошей у неї немає. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 та застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме завдав їй два удари долонею правої руки по обличчю, внаслідок чого остання упала на підлогу. Після цього ОСОБА_10 повідомила де знаходяться гроші. У свою чергу ОСОБА_8 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 150,00 грн., які знаходились у холодильнику на який вказала потерпіла.

Крім того, 31.01.2021 близько 21 години ОСОБА_8 знову прибув до будинку ОСОБА_10 , зайшов зі сторони присадибної ділянки та постукав у вікно, однак ніхто не відчинив дверей. Почекавши деякий час, ОСОБА_8 підійшов до вікна через яке побачив усередині будинку ОСОБА_10 , яка лежала на підлозі обличчям донизу. Вибивши віконну раму ногою, потрапив всередину кімнати, підняв ОСОБА_10 з підлоги та посадив на стільчик у вказаній кімнаті. В той же час у ОСОБА_8 повторно виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом відкритого викрадення належного ОСОБА_10 майна. У зв`язку із чим ОСОБА_8 повторно відкрито заволодів належним ОСОБА_10 майном, а саме: електрообігрівачем GRUNHELM вартістю 860,00 грн., газовим балоном об`ємом 50 л вартістю 528,00 грн., мобільним телефоном марки Tecno Т454, вартістю 540,00 грн., електроплиткою марки Saturn ST-ECO 0180 вартістю 409,00 грн., на загальну суму 2337,00 грн. Вартість викраденого майна встановлена відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/1764-ТВ від 11.02.2021.

Також, 31.01.2021 близько 21 години, перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , в ході відкритого заволодіння майном потерпілої у ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на пошкодження та знищення майна, а саме будинку ОСОБА_10 , шляхом його підпалу. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_8 узяв в будинку сірники, та в кімнаті, де перебувала ОСОБА_10 , умисно підпалив газети та журнали. Відповідно до висновку судової пожежо-технічної експертизи № СЕ 19/119-21/2646-ПТ від 30.03.2021 причиною виникнення пожежі 31.01.2021 в будинку по АДРЕСА_2 послугувало запалювання, занесене ззовні. Внаслідок пожежі в будинку вогнем пошкоджено частину стіни кімнати та двері кімнати вартістю 17710,22 грн., відповідно до висновку про вартість майна № 42-21 від 30.03.2021. Також ОСОБА_10 , яка перебувала в кімнаті будинку та лежала в осередку виникнення пожежі загинула. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12 від 22.02.2021 причиною смерті ОСОБА_10 є токсична дія оксиду вуглецю.

За встановлених обставин суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Також суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючими ознаками якого є вчинення грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я та вчиненого повторно.

Крім того, суд кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 194 КК України як умисне пошкодження майна шляхом підпалу, що спричинило смерть потерпілої.

При цьому ОСОБА_8 було також пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України за наступних обставин.

31.01.2021 близько 21 години у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 з метою приховання відкритого заволодіння майном останньої 30.01.2021 та 31.01.2021. Реалізовуючи свій умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_10 з метою приховати інші злочини, ОСОБА_8 , узяв в будинку сірники, та в кімнаті де перебувала ОСОБА_10 , умисно підпалив газети та журнали і покинув будинок. Відповідно до висновків судової пожежо-технічної експертизи причиною виникнення пожежі послугувало запалювання занесене ззовні. Осередок пожежі в будинку знаходився на підлозі в правому дальньому куті кімнати, в місці де було виявлено труп ОСОБА_10 . Внаслідок пожежі в будинку вогнем пошкоджено частину стіни кімнати та двері кімнати вартістю 17710,22 грн., відповідно до висновку про вартість майна № 42-21 від 30.03.2021, а також ОСОБА_10 , яка перебувала в кімнаті будинку та лежала в осередку виникнення пожежі загинула. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12 від 22.02.2021 причиною смерті ОСОБА_10 являється токсична дія оксиду вуглецю.

Однак, на думку суду першої інстанції, кваліфікація діяння ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з метою приховати інше кримінальне правопорушення, свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшла.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала відмову прокурора від апеляційної скарги та яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, думки захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу захисника підтримали та які не заперечували щодо відмови прокурора від поданої ним апеляційної скарги, просили вирок суду змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання, вивчивши матеріали кримінального провадження, врахувавши відмову прокурора від своєї апеляційної скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як слідує з матеріалів справи вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку був оскаржений двома учасниками провадження прокурором і захисниким, однак до початку апеляційного розгляду прокурор від своєї апеляційної скарги відмовився про що подав письмову заяву, що узгоджується зі ст. 403 КПК України, а тому колегія суддів з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядає в межах апеляційної скарги захисника, який просив вирок суду змінити в частині призначеного обвинуваченому покарання вважаючи його надто суворим.

Тому, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах заявлених стороною захисту вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, у кожному конкретному випадку суд повинен дотримуватися вимог кримінального закону і враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Як слідує з матеріалів справи призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 194 КК України остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі суд першої інстанції врахував те що вказані злочини є нетяжкими та тяжкими злочинами проти власності. При цьому наслідком злочинної діяльності обвинуваченого стала смерть потерпілої.

Також судом було враховано, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, з 08.02.2006 перебуває на профілактичному обліку з діагнозом токсикоманія, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, до моменту затримання офіційно не працював, має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів в тому числі проти власності та особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканності особи.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд вважав активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Виходячи з встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, на строк, який є, на думку суду, необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів, тобто позбавлення волі на 7 років.

В апеляційній скарзі захисник просив пом`якшити таке покарання, оскільки вважав, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував вік обвинуваченого, його сімейний стан, стан здоров`я та пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся і сприяв у розкритті злочинів.

Проаналізувавши матеріали справи в сукупності із заявленими захисником доводами скарги колегія суддів вважає їх безпідставними і недостатніми для задоволенння вимог такої скарги, оскільки пом`якшуючі покарання обставини суд врахував, вік обвинуваченого складає 34 роки однак він не працює, притягується до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не стає, а продовжує займатися протиправною діяльністю що не свідчить про його бажання ставати на шлях виправлення. Щодо сімейного стану і стану здоров`я, то матеріали справи не містять доказів того, що обвинувачений має сталі соціальні зв`язки і що стан його здоров`я перешкоджає нести покарання у виді позбавлення волі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні апеляційних вимог захисника відмовити, а вирок Лебединського районного суду Сумської області від 15.07.2022, слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 15.07.2022 відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на цей вирок, без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , який тримається під вартою в той самий строк з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4