П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 754/6210/21

провадження № 51-7413км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

виправданої ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шостки Сумської області, громадянки України, яка проживає у АДРЕСА_1 ,

визнаної невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК, і

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано невинуватою та виправдано у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад вказаних кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілого ПП «Будпостач» в особі директора ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного судувід 05 жовтня 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалася у тому, що вона як менеджер із закупівлі ПП «Будпостач», не мала повноважень на право закупівлі від імені цього підприємства товарно-матеріальних цінностей, що постачаються ТОВ «Ді-Стар Трейд», 24 січня та 14 лютого 2020 року, отримала у відділенні Нової пошти товарно-матеріальні цінності на загальну суму 98 572,44 грн (без ПДВ), якими потім заволоділа шляхом зловживання довірою.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала, та заперечень на них

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування касаційних вимог прокурор стверджує, що апеляційний суд:

- безпідставно погодився із висновками місцевого суду про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, які зроблено лише на підставі показань обвинуваченої, без належної оцінки інших доказів;

- не надав оцінки висновкам місцевого суду про неналежність та недопустимість низки письмових доказів, долучених у судовому засіданні стороною обвинувачення, які, на переконання прокурора, здобуті відповідно до вимог ст. 93 КПК, шляхом надання вказаних доказів слідчому потерпілою стороною;

- не навів переконливих аргументів про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК;

- залишив поза увагою те, що у матеріалах кримінального провадження відсутній технічний носій звукозапису судового засідання від 25 жовтня 2021 року, в якому відбувся допит представника потерпілого, а також те, що судове засідання місцевого суду 01 березня 2023 року проведено в режимі відеоконференції за участю ОСОБА_7 з використанням власних технічних засобів усупереч вимогам ч. 4 ст. 336 КПК;

- не надав вичерпних відповідей на доводи, зазначені у апеляційній скарзі прокурора, через що рішення цього суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вказують про її необґрунтованість та просять залишити її без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без зміни.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала касаційну скаргу частково, в частині невідповідності ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК, а саме ненадання цим судом відповідей на доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного визнання місцевим судом низки письмових доказів недопустимими, просила її задовольнити.

Виправдана та її захисник ОСОБА_6 вважали рішення суду апеляційної інстанції законним та обґрунтованим, просили касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися.

Мотиви суду

Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи та дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Під час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду, на що посилається прокурор у касаційній скарзі, не можуть бути предметом перегляду в касаційному суді.

Доводи касаційної скарги прокурора про безпідставне визнання судами попередніх інстанцій невинуватою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК, і як наслідок, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є необґрунтованими з огляду на таке.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили, що показання представника потерпілого та свідків не підтверджують факт заволодіння ОСОБА_7 товарно-матеріальними цінностями, які вона як працівник ПП «Будпостач» замовила у ТОВ «Ді-Стар Трейд» та 24 січня й 14 лютого 2020 року отримала у відділенні Нової пошти, а також жодним чином не спростовують твердження виправданої про те, що вона не здійснила будь-якого заволодіння товарно-матеріальними цінностями ПП «Будпостач», а лише виконувала свої посадові обов`язки менеджера із закупівлі товару.

ОСОБА_7 не оспорювала факту особистого отримання нею для ПП «Будпостач» надісланих ТОВ «Ді-Стар Трейд» товарно-матеріальних цінностей із відділення Нової пошти. Вказані твердження виправданої не спростовуються ніким із допитаних судом свідків (представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ). Інформація, отримана від них не дає жодних підстав стверджувати про факт заволодіння майном ОСОБА_7 .

Суди також звернули увагу на те, що ОСОБА_7 отримала майно у січні та лютому, і лише через те, що склад не може відвантажити необхідний товар у лютому/березні сама ініціювала необхідність перевірки наявності на складі відповідних товарів. При цьому така перевірка аж у червні. Саму ж ОСОБА_7 було звільнено з посади за власним бажанням (наказ про звільнення від 14 липня 2020р. (Т. № 1 а.п. 113).

Таким чином доводи прокурора про те, що суди здійснили вибіркову оцінку показань виправданої та свідків колегія суддів відхиляє.

Твердження прокурора про те, що місцевий та апеляційний суди безпідставно визнали недопустимими доказами низку документів, долучених у судовому засіданні стороною обвинувачення, колегія суддів вважає слушними, оскільки як убачається із матеріалів кримінального провадження, стороною обвинувачення загалом подавалися оригінали протоколів слідчих (розшукових) дій та інші документи, а ті з них, які були долучені в копіях (договори поставок, довіреності, видаткові накладні, експрес накладні, рахунки, платіжні доручення, акт звірки взаємних розрахунків, накази, посадова інструкція, положення про порядок приймання товару на складі ПП «Будпостач»), були належним чином завірені ПП «Будпостач» та попередньо надані стороні обвинувачення відповідно до вимог ст. 93 КПК.

Аналогічні висновки зроблено у постанові ККС ВС від 24 січня 2023 року у справі № 727/9754/18.

Водночас колегія суддів констатує, що інформація про існування цивільних правовідносин між ПП «Будпостач» та ТОВ «Ді-Стар Трейд», факти надіслання останніми ПП «Будпостач» товарно-матеріальних цінностей та отримання за них грошових коштів, проведення звірки взаємних розрахунків між підприємствами, а також факт роботи ОСОБА_7 в ПП «Будпостач» на посаді менеджера із закупівлі товару, ніким із учасників судового провадження не ставилися під сумнів. Оскільки інформація, яка відображена у вказаних документах ніким не оспорювалася, та ще й була відома суду із показань допитаних у судовому засіданні осіб, суди враховували її у ході прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_7 інкримінованих їй діянь.

Таким чином, письмові докази, а саме копії документів, які були долучені стороною обвинувачення в суді першої інстанції, місять інформацію, яка була відома судам і не впливають на висновки цих судів про невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК.

В ході касаційної перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що судами попередніх інстанцій правильно було встановлено відсутність підстав для визнання ОСОБА_7 винуватою у вчиненні інкримінованих діянь, оскільки відсутні докази того, що вона шляхом зловживання довірою заволоділа майном ПП «Будпостач».

Сам факт отримання ОСОБА_7 товарно-матеріальних цінностей у відділенні Нової пошти без довіреності ПП «Будпостач», з урахуванням того, що остання неодноразово вже отримувала майно аналогічним способом, а також відсутність претензій до неї у ПП «Будпостач» одразу після отримання майна у відділенні Нової пошти, підтверджують висновки судів попередніх інстанцій про безпідставність притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за заволодіння майном.

З такими висновками судів попередніх інстанцій погоджується і колегія суддів.

Твердження прокурора про допущені місцевим судом істотні порушення вимог КПК, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який обґрунтовано визнав такі аргументи сторони обвинувачення безпідставними та навів належні й докладні мотиви своїх висновків.

Як правильно встановив апеляційний суд, на технічному носії інформації міститься звукозапис судового засідання місцевого суду від 25 жовтня 2021 року, який місцями погано прослуховується, однак такі недоліки звукозапису цього судового засідання, з урахуванням інформації, яка зафіксована в журналі цього судового засідання, не позбавляють можливості відтворити весь зміст і хід цього засідання, а тому підстави стверджувати про наявність обставин, передбачених п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК, відсутні.

За результатами касаційної перевірки звукозапису судового засідання місцевого суду від 25 жовтня 2021 року, колегія суддів погоджується із такими висновками апеляційного суду.

Твердження прокурора про порушення місцевим судом вимог ст. 336 КПК під час здійснення судового розгляду кримінального провадження за участю ОСОБА_7 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів колегія суддів відхиляє.

В матеріалах кримінального провадження міститься клопотання сторони захисту про здійснення судового розгляду за участю ОСОБА_7 у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів у підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у зв`язку з неможливістю безпосередньою її участю в судовому засіданні з об`єктивних причин.

Ніким із учасників провадження не оспорюється той факт, що участь у судовому засіданні у такому режимі брала саме ОСОБА_7 . Судом було з`ясовано її особу та розуміння нею своїх прав та обов`язків під час судового розгляду. Претензій щодо забезпечення належної якості зображення і звуку ні від кого із учасників не надходило. Можливість з`ясування позиції виправданої була забезпечена всім учасникам цього процесу.

Сторона обвинувачення аргументує свою позицію про порушення судом норм кримінального процесуального закону в цій частині без вказівки на те чиї права було порушено шляхом забезпечення участі ОСОБА_7 в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, не вказує на те, що прокурор чи інші учасники судового розгляду були позбавлені можливості задати останній запитання або ж неналежною якістю звуку чи зображення, які унеможливлювали проведення засідання в такому режимі.

Колегія суддів наголошує, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (за допомогою власних технічних засобів).

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати на них відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

У цьому провадженні суд враховує також те, що стосовно здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів будь-хто з учасників, у тому числі й прокурор, не заперечували.

Таким чином колегія суддів відхиляє доводи сторони обвинувачення про істотне порушення вимог КПК у зв`язку із порушенням положень ст. 336 КПК.

Суд апеляційної інстанції в межах, установлених ст. 404 КПК, й у порядку, визначеному ст. 405 КПК, переглянув кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок місцевого суду, належним чином перевірив викладені у ній аргументи, аналогічні доводам касаційної скарги сторони обвинувачення, та визнав їх необґрунтованими, навів належні й докладні мотиви своїх висновків.

Апеляційний суд ретельно перевірив доводи апеляційної скарги прокурора про наявність у діях ОСОБА_17 складу кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 190 КК, та про доведеність її винуватості у вчиненні цих злочинів наявними у матеріалах кримінального провадження доказами і визнав їх безпідставними, належним чином умотивував такий свій висновок, з яким погоджується і суд касаційної інстанції.

Судовий розгляд у цьому провадженні відбувався відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

З огляду на викладене Суд вважає, що під час розгляду цього кримінального провадження суд апеляційної інстанції не допустив істотного порушення вимог КПК та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвала апеляційного суду є вмотивованою та відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 436, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3