Справа № 385/969/24
Провадження № 1-в/385/30/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Кучер Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

До Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшла заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що на підставі вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.10.2007 у кримінальній справі №1-148/2007 ОСОБА_1 визнано винною за ч.2 ст.366 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю на строк 1 рік та стягнуто на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» матеріальної шкоди в розмірі 82810 грн.

З 17.10.2019 виконавчий документ №1-148 від 24.10.2007 виданий Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди перебував на примусовому виконанні в Гайворонському відділі державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП №60323113) від 17.10.2019.

На адресу стягувача від Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області надійшов лист за №21282 від 22.05.2024, в якому зазначено, що 16.07.2020 державним виконавцем Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлено рекомендований лист за №641 (дата направлення 23.07.2020 року), в якому знаходилась постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.07.2020 та оригінал виконавчого листа №1-148 від 24.10.2007, виданий Гайворонським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку матеріальної шкоди.

Рекомендований лист за №641, в якому знаходилась постанова про повернення виконавчого документу стягувачу від 16.07.2020 та оригінал виконавчого листа №1-148 від 24.10.2007 про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 , до Банку не надходили.

28.05.2024 Банком до AT «Укрпошта» м. Гайворон Кіровоградської області, було направлено заяву за №55/5.5-03/62238/2024 щодо повідомлення про місцезнаходження рекомендованого листа №641. Відповідь до Банку не надійшла.

Виконавчий лист №1-148 від 24.10.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь AT «Ощадбанк» грошових коштів, було втрачено при пересилці.

Просить суду видати дублікат виконавчого листа Гайворонського районного суду Кіровоградської області у справі №1-148/2007 від 24.10.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» матеріальної шкоди в розмірі 82 810,00 грн.

Вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною третьою статті 535 КПК України передбачено, у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ураховуючи, що чинним КПК України не передбачено питання видачі дубліката виконавчого листа, який виданий за результатами вирішення цивільного позову під час розгляду кримінального провадження, суд вважає, що застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми ЦПК України.

Так, згідно приписів статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Приписами пункту 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, як роз`яснив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 вересня 2023 року в справі №2-1120/11, що єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата. Дублікат є документом, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 серпня 2023 року в справі №700/3521/15-ц виснував, що необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно пункту 2 частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону на час видачі заявниці виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, а строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6 ст. 12 цього Закону).

Відтак, передбачені законодавством строки для звернення виконавчого листа до виконання у цій справі на даний час спливли.

Зокрема, як встановлено судом, що представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулась до суду з цією заявою про видачу дубліката виконавчого листа лише 27.06.2024 року (здача заяви на пошту), тобто із пропуском строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому, заявниця не заявляла клопотання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, як і не надала до суду жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, які би свідчили про об`єктивні та непереборні для заявниці обставини пропуску зазначеного строку та не надала належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Чинним ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами, на думку суду, можна визнати лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

До аналогічного правового висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 січня 2020 року в справі №759/308/13-ц, що є обов`язковою для суду згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України, де Суд зазначив про те, що вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти чи є обставини, на які посилається заявник такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Крім того, згідно частини четвертої статті 10 Конституції України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Правові позиції, викладені ЄСПЛ у рішеннях у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 року та у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 року, дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому, вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом, гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Таким чином, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечивши рівність сторін виконавчого провадження.

Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні перешкоди для задоволення заяви такого стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа за умови, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа для виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Також у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Натомість, заявницею у поданій заяві не ставиться питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також не наведено причин, які є поважними та давали б суду правові процесуальні підстави для поновлення пропущеного строку.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 43, 259, 260, 261, 433 ЦПК України, ст.ст. 128, 372, 535 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, через Гайворонський районний суд Кіровоградської області.

Суддя І. В. ПАНАСЮК