Справа № 188/2428/23
Провадження № 1-кп/188/145/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000198 від 04.11.2023, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с. Троїцьке Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянин України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, освіта середня-технічна, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 , телефон НОМЕР_2 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року №3057-IX «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 03.11.2023 о 10.30 (точний час не встановлено), перебуваючи на АДРЕСА_2 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими мотивами, таємно, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Дорожник» червоного кольору, вартістю 3 000,00 грн, який належить ОСОБА_6 .

Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 3 000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 12.11.2023 в період часу з 14.00 до 16.00 (точний час не встановлено), перебуваючи на АДРЕСА_1 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливими мотивами, таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану з відкритого та відчиненого багажного відділення автомобіля «АЗЛК 2140» д.н. НОМЕР_3 , викрав набір інструментів «Тор Тооls», який складається з 63 предметів (в повній комплектації) вартістю 899,10 грн та компресор «Штурмовик АС-50», вартістю 862,20 грн, які належать ОСОБА_7 .

Викрадене ОСОБА_3 привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 1 761,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового слідства 05 грудня 2023 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які встановить суд.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану і згідно зі ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, внаслідок яких шкода завдана приватним інтересам потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які надали письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, призначення узгодженої сторонами міри покарання і затвердження угоди. Обвинувачений визнає свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання. Він погодився на відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого, прохав звільнити від покарання з випробуванням, призначивши мінімальний іспитовий строк.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, тому за відсутності заперечень інших учасників судового провадження суд ухвалив вирок без їх участі, враховуючи їх письмову згоду, надану прокурору на укладення угоди та проведення судового розгляду без їхньої участі.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обрана в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 05 грудня 2023 року та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено. Шкода, завдана злочинами, в розмірі 3 000,00 грн та 1 761,30 грн, відшкодована у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна потерпілим.

Речовий доказ - велосипед марки «Дорожник» червоного кольору, який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , слід залишити йому як власнику.

Речові докази - набір інструментів «Тор Тооls» та компресор «Штурмовик АС-50», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_7 , слід залишити йому як власнику.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 5823/23 від 15.11.2023 у розмірі 260 грн, та судово-товарознавчої

експертизи № 5704/23 від 17.11.2023 у розмірі 280 грн, всього 540 грн, на відшкодування яких обвинувачений надав згоду в угоді, слід на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з нього на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його застосування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 05 грудня 2023 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - велосипед марки «Дорожник», який зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , залишити йому.

Речові докази - набір інструментів «Тор Тооls» та компресор «Штурмовик АС-50», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_7 , залишити йому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових товарознавчих експертиз в розмірі 540 (п`ятсот сорок) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1