Дата документу 09.05.2024Справа № 554/2048/24
Провадження № 1-кп/554/946/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» травня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження №0000755 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

представника КП «Полтаваелектроавтотранс» - ОСОБА_8 ,

особи, якою подана заява про залучення потерпілим та цивільним позивачем - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000755 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження по справі та повернення обвинувального акту немає, вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, а тому можливо призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник - адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора, не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Так, на адресу суду 27.03.2024 року надійшло клопотання ОСОБА_9 про визнання його потерпілим та цивільним позивачем з одночасним поданням цивільного позову про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого в сумі 1 500 000 грн., оскільки загибла пасажирка автомобіля BMW 318і, д/н НОМЕР_1 його донька ОСОБА_10 .

Також, на адресу суду 07.05.2024 року надійшла заява КП «Полтаваелектроавтотранс» про залучення до кримінального провадження як потерпілого, обґрунтовуючи тим, що під час скоєння даного кримінального правопорушення підприємство зазнало матеріальних збитків на ремонт тролейбусу, що перебуває на балансі підприємства, а також тривалий час відбувся простій, оскільки тролейбус не міг використовуватись за призначенням.

В судовому засіданні ОСОБА_9 та представник КП «Полтаваелектроавтотранс» ОСОБА_8 наполягали на задоволенні поданих ними заяв.

Прокурор підтримав подані клопотання, не заперечував проти їх задоволення.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник, який також представляє інтереси ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання ОСОБА_9 , клопотання представника КП «Полтаваелектроавтотранс» просили вирішити на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_9 в частині визнання потерпілим, а в частині визнання цивільним позивачем заперечував, посилаючись на вимог п.ч.ч.4,5 ст. 128 КПК України, зазначаючи що подана позовна заява ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме в ній не зазначено повне найменування сторін, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. З урахуванням вимог ст. 185 ЦПК України, просить залишити вказану позову заяву без руху та надати строк для усунення недоліків, у зв?язку із чим не визнавати ОСОБА_9 цивільним позивачем. Щодо визнання КП «Полтаваелектроавтотранс» потерпілим заперечував, оскільки, ч. 2 ст. 286 КК України, по якій обвинувачується ОСОБА_3 кваліфікується, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, а, з урахуванням вимог ч.ч.1, 2 ст. 55 КПК України, в даному випадку майнова шкода, спричинена КП Полтаваелектроавтотранс» не є наслідком саме цього кримінального правопорушенням по якому висунуто обвинувачення. Цивільного позову КП Полтаваелектроавтотранс» подано не було.

Обвинувачений повністю підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши доводи поданих клопотань, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 5-8 ч. 1 ст. 284 КПК України або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення, відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави згідно правил підсудності, передбачених ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, всі питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Клопотань про складення досудової доповіді від учасників кримінального провадження не надходило, а оскільки її складення передбачається лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, суд не вважає за необхідне з власної ініціативи вирішувати питання щодо складення досудової доповіді.

Також згідно п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд зокрема розглядає клопотання учасників судового провадження та вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Вирішуючи заявлені ОСОБА_9 та представником КП «Полтаваелектроавтотранс» клопотання, суд виходить з наступного.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.ч.1,2 ст. 55 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є батьком загиблої пасажирки ОСОБА_10 . ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил дорожнього руху, під час керування транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_10 , а отже вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_9 як батьку загиблої доньки, було завдано моральної шкоди, а тому є всі підстави для залучення його потерпілим по вказаному кримінальному провадженню.

Щодо доводів захисника обвинуваченого про залишення без руху цивільного позову ОСОБА_9 та відсутності підстав для визнання його цивільним позивачем, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Разом з тим, ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України встановлено ряд вимог до форми та змісту позовної заяви. Недотримання цих вимог може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та її повернення у порядку, передбаченому частинами 1-3 ст. 185 ЦПК України.

Отже, з огляду на це, суд приходить до висновку, що оскільки ЦПК України встановлює порядок здійснення виключно цивільного судочинства, вимоги до форми і змісту позовної заяви, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, мають застосовуватись з урахуванням специфіки кримінального провадження та не повинні суперечити засадам кримінального судочинства.

Так, на відміну від цивільного судочинства, де обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на неї (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), у кримінальному провадженні, доказування цих обставин, у тому числі, факту завдання шкоди кримінальним правопорушенням, особи, яка її завдала, її винуватості, виду завданої кримінальним правопорушенням шкоди (майнова, моральна, фізична) та її розміру (якщо шкода має або набула характеру майнової) покладається на слідчого та прокурора (ст. 92 КПК України), які наділені відповідними повноваженнями для його здійснення.

Суд вважає, що єдиною легітимною метою вимоги закону стосовно зазначення у позовній заяві повного найменування сторін, в тому числі відомостей щодо реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номера і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України, згідно з пунктом 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначаються лише, якщо вони відомі позивачу.

Слід також зауважити, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначається у позові лише тоді, коли позивач просить їх стягнути з іншої сторони. Однак, у цивільному позові ОСОБА_9 не заявляє вимог про стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Як зазначалося вище, статтями 21, 61 та 128 КПК України особі, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоди гарантується право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Отже, зважаючи на це, не зазначення позивачем у позовній заяві інформації про те, що ним не подано іншого позову до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, на думку суду, не перешкоджає розгляду цивільного позову, пред?явленого у рамках кримінального провадження.

Підсумовуючи усе вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги ст. 175 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви у кримінальному провадженні повинні застосовуватись в обмеженому вигляді, з урахуванням перерозподілу тягаря доказування, взаємозв?язку предмету доказування у кримінальному та цивільному провадженнях за позовом про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Правові наслідки, передбачені ст. 185 ЦПК України, такі як залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви у разі недотримання вимог ст. 175 ЦПК України, можуть бути застосовані судом лише тоді, коли недоліки позовної заяви унеможливлюють або суттєво перешкоджають розгляду цивільного позову по суті та ухваленню за результатами такого розгляду рішень, передбачених ст. 129 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" (від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05) зазначив, зокрема, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, слід уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, адже доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Тому, на переконання суду, висунення додаткових вимог до позовної заяви, поданої ОСОБА_9 свідчитиме про надмірний формалізм та про очевидну непропорційність вжитого обмеження права доступу до правосуддя.

На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання ОСОБА_9 про залучення до кримінального провадження як цивільного позивача також підлягає задоволенню.

Щодо клопотання КП «Полтаваелектроавтотранс» про залучення до кримінального провадження як потерпілого, то суд вважає необхідним відмовити в його задоволенні з наступних підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

ОСОБА_3 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху України, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Основним безпосереднім об`єктом вказаного кримінального правопорушення є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а додатковим обов?язковим об?єктом - життя та здоров`я особи.

Об`єктивна сторона злочину характеризується трьома ознаками: а) діянням; б) наслідками; в) причинним зв`язком між діянням і наслідками. Діяння (дія чи бездіяльність) виражається в порушенні правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Суспільно небезпечні наслідки, в даному випадку це загибель потерпілого. Причинний зв язок між діянням і наслідками, що настали, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину.

З аналізу складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у посяганні на основний об?єкт кримінального правопорушення у виді безпеки дорожнього руху України та на додатковий життя особи, наслідками його дій стала смерть потерпілої ОСОБА_10 . Таким чином, спричинення майнової шкоди тролейбусу, який перебуває на балансі КП «Полтаваелектроавтотранс», не складає об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а отже законні підстави для визнання підприємства потерпілою стороною, на думку суду, відсутні.

Разом з тим, ч.ч.1,2 ст. 61 КПК України передбачено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

В даному випадку, у разі спричинення кримінальним правопорушенням КП «Полтаваелектроавтотранс» майнової шкоди, останнє може бути залучене до участі у кримінальному провадженні як цивільний позивач шляхом подання заяви про залучення до кримінального провадження як цивільного позивача з одночасним поданням до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст.ст. 55, 61, 128, 314 - 316, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000755 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на «17» травня 2024 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави за адресою м. Полтава, вул. Навроцького, 5.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Клопотання ОСОБА_9 про залучення до кримінального провадження як потерпілого та цивільного позивача задовольнити.

Залучити ОСОБА_9 до кримінального провадження №0000755 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України як потерпілого та цивільного позивача.

У задоволенні клопотання представника КП «Полтаваелектроавтотранс» - ОСОБА_8 про залучення до кримінального провадження як потерпілого КП «Полтаваелектроавтотранс» - відмовити.

Роз?яснити представнику КП «Полтаваелектроавтотранс» - ОСОБА_8 право подати заяву про залучення до кримінального провадження як цивільного позивача КП «Полтаваелектроавтотранс» з одночасним поданням до суду позовної заяви про відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, до початку судового розгляду кримінального провадження.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представника потерпілих, обвинуваченого, захисника обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1