Справа №345/3172/24
Провадження № 1-кп/345/244/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш матеріали кримінального провадження № 0000017 від 04.01.2024 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Войнилів Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, зі середньою освітою, раніше судимого, востаннє 16.01.2024 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 привласнив офіційний документ, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став і повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

31.12.2023 близько 21:00 год. ОСОБА_3 перебував разом з ОСОБА_6 неподалік супермаркету «Торба», що в м. Калуш по вул. Незалежності, де в цей час ОСОБА_6 звернуся з проханням зняти грошові з його банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 . Здійснивши вказану операцію, ОСОБА_3 передав грошові кошти ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на привласнення вказаної банківської картки, яка належала ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, привласнив банківську картку із номером карткового рахунку № НОМЕР_1 , яка емітована АТ «Ощадбанк» та яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, якою в подальшому розпорядився на власний розсуд, приховавши її від ОСОБА_6 , помістивши в кишеню.

В подальшому ОСОБА_3 31.12.2023 близько 22.20 год. прибув до банківського терміналу № НОМЕР_2 АТ КБ «Приват Банк», що у м. Калуш по вул. Винниченка, 6, з метою викрадення грошових коштів із банківської картки ОСОБА_6 . У цей час, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів із банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», з номером карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, без згоди та всупереч волі власника, користуючись вигідною для себе обстановкою, діючи в умовах воєнного стану, ввівши ПІН-код, який знав раніше, таємно викрав з неї грошові кошти, а саме: здійснив зняття грошових коштів шістьма транзакціями на загальну суму 5700 грн.

В подальшому ОСОБА_3 , маючи єдиний кримінально протиправний намір на вчинення крадіжки грошових коштів із вище вказаної банківської картки, емітованої АТ «Ощадбанк», із номером карткового рахунку № НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_6 , близько 22.45 год., перебуваючи у АДРЕСА_3 , за допомогою банківського терміналу № НОМЕР_3 АТ КБ «Приват Банк», ввівши ПІН-код, який знав раніше, таємно викрав з неї грошові кошти, а саме: здійснив зняття грошових коштів чотирма транзакціями на загальну суму 2200 грн.

У такий спосіб ОСОБА_3 вчинив крадіжку грошових коштів ОСОБА_6 на загальну суму 7900 грн. Вказаними грошовими коштами ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, довівши свій злочинний умисел до кінця.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю визнав. Пояснив, що 31.12.2023 о 21:00 год. він зустрівся з ОСОБА_6 , з яким вони вживали алкоголь. Потім вони викликали таксі. ОСОБА_6 дав йому свою банківську карту та повідомив ПІН-код, щоб він зняв кошти для оплати за таксі. Він зняв кошти, а картку залишив в кишені. Після чого вони поїхали до ще одного знайомого, де продовжили вживати алкогольні напої. Коли він вже був вдома, то побачив в кишені карту ОСОБА_6 . Тоді вирішив зняти з неї кошти на загальну суму 7900,00 грн. Де подів картку, він не пам`ятає, так як був у стані алкогольного сп`яніння. Він розкаюється у вчиненому, шкоду не відшкодував, оскільки потерпілий хотів забрати заяву з поліції, бо вони знайомі із дитинства, претезій він до нього не має. Останній не хотів брати від нього коштів.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він привласнив офіційний документ, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, раніше судимий, востаннє 16.01.2024 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив враховувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, та призначити обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2024 та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Захисник обвинуваченого зазначив, що міра покарання, яку просить прокурор є занадто суворою та просив призначити його підзахисному остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Обвинувачений вибачався за скоєне та просив суворо не карати.

Потерпілий подав заяву, в якій просить судовий розгляд проводити без його участі у зв`язку з перебування на військовій службі.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, його щире каяття, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію прокурора та потерпілого, особу обвинуваченого, та те, що він вчинив корисливий злочин, маючи незняту та непогашену судимість за вчинення корисливого злочину проти власності, на шлях виправлення не став, продовжив злочинну діяльність і знову вчинив корисливий злочин проти власності, а тому він схильний до суспільно-небезпечної поведінки,суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні до нього покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці, та за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяці. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2024 більш суворим за цим вироком призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно буде відповідати тяжкості кримінальних правопорушень, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України після вступу вироку в законну силу арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.01.2024 (справа № 345/179/24, провадження №1-кс/345/78/2024), необхідно скасувати.

Судові витрати відсутні.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.01.2024 більш суворим за цим вироком призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після вступу вироку в законну силу арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.01.2024 (справа № 345/179/24, провадження №1-кс/345/78/2024), скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний носій інформації типу CD-R марки «НР» з наявним на ньому надписом барвником чорного кольору «ВХ 1454240 - ВБ 26.01.2024» на якому зафіксована копія вилученої інформації в АТ «Приватбанк», виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 AT «Ощадбанк» який належить ОСОБА_7 на 1 арк., оптичний носій інформації типу CD-R марки «НР» на якому зафіксована копія вилученої інформації в АТ «Ощадбанк», які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу залишити у матеріалах кримінального провадження;

- кросівки сірого кольору марки «Rebook» розмір 41, штани чоловічі синього кольору з надписом на штанині «Zeus», куртка матерчаста чорного кольору із надписом «Quechua», які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, - після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Роз`яснити потерпілій стороні, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: