Справа № 357/3015/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква кримінальне провадження за № 0000685 від 09.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Велика Білозерка Великобілозерського району Запорізької області, громадянина України, не одружений, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець строкової військової служби в/ч НОМЕР_1 , водій, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, о 21 год 30 хв 25.03.2023 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , та безпідставно ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 09.11.2023. 09.11.2023 солдат ОСОБА_4 добровільно повідомив про себе правоохоронні органи Запорізької області.

Своїми діями, які виразились у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні сторони провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ними 03.06.2024.

Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 03.06.2024, укладеної між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, пояснивши про причини його вчинення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.

При цьому суд переконався, що ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч. 5 ст. 407 КК України, погоджену сторонами угоди.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги пом`якшуючі обставини відповідно до ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Зокрема, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому злочиніє військовослужбовцем, раніше не судимий. Медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч.5 ст. 407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судові витрати, речові докази та цивільний позов відсутній.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 373-376, 394, 474, 475 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 03.06.2024 в матеріалах кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000685 від 09.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 після звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Суддя: ОСОБА_1