233 Справа № 233/2016/24
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Танське Уманського району Черкаської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді стрільця 2 піхотного відділення 3 піхотного взводу 2 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, в силу ст.89 КК України не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України підсудне Костянтинівському міськрайонному суду, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і підстави для його повернення прокурору відсутні, підстав для закриття провадження суд не вбачає.
Обвинуваченому ОСОБА_7 було роз`яснено його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів відповідно по ч.1 ст.31 КПК України, проте обвинувачений відповідного клопотання не заявив.
Оскільки підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України не встановлені, суд, з?ясувавши думку учасників судового провадження, вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Прокурором заявлено клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 з огляду на те, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не зникли, а продовжують існувати. В обгрунтування доцільності продовження обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор послався на необхідність запобігти спробам обвинуваченого :
- переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання;
- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинувачений може вплинути на свідків , які проходять з ним військову службу в одній військовій частині у тому числі шляхом залякування та вчинення стосовно останніх насильницьких дій;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що обвинувачений, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому обвинувачується, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи;
- вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що обвинувачений скоїв вбивство в умовах воєнного стану та бажання уникнути відповідальності і тяжкість покарання, що йому загрожує безумовно свідчать про можливість втечі обвинуваченого, що утворює склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, на переконання прокурора, не може запобігти зазначеним вище ризикам; враховуючи, що злочин було вчинено із застосуванням насильства, визначати суму застави недоречно.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора про продовження строку обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2024 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти на строк 60 діб до 25 березня 2024 року включно.
Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2024 року ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на умовах гауптвахти в межах строку досудового розслідування до 25 квітня 2024 року включно.
Станом на теперішній час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 перебуває на стадії призначення до судового розгляду, розглянути його до закінчення строку дії попередньої ухвали, тобто до 25 квітня 2024 року включно неможливо; на переконання суду на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні не зникли ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, а саме ризик незаконного впливу на свідків, які ще не допитані судом, оскільки обвинувачений може спробувати будь-яким чином вплинути на них з метою зміни показань на свою користь; ризик переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_7 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, з огляду на що ризик втечі може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.
Ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 свідчить про існування високої ймовірності ухилення обвинуваченого від суду та перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки ризик втечі може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування
Існуючі вищенаведені ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які суд оцінює у сукупності, а не окремо унеможливлюють зміну обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`які, які не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.
На переконання суду існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України - вчинення інших кримінальних правопорушень, а саме передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.408 КК України та вчинення самокалічення, симулювання хвороби, підроблення для цього відповідних документів, прокурором не доведений та обгрунтований виключно статусом обвинуваченого ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 судом на теперішній час не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб підлягає задоволенню.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
Відповідно до наказу №21-г/к від 27.04.2022 року встановлено особливий режим роботи Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в умовах воєнного стану з 28.04.2022 року, зважаючи на що та приймаючи до уваги утримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою в умовах гауптвахти, з метою забезпечення оперативності кримінального судочинства, є підстави прийняти рішення про участь сторін у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у т.ч. з використанням власних технічних засобів.
На підставі ст.314, 315, 316 КПК України,-
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 .
Надати можливість учасникам судового провадження, брати участь у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у тому числі з використанням власних технічних засобів.
Клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 17 червня 2024 року включно.
ОСОБА_7 тримати під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому ОСОБА_7 та начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно після її оголошення.
Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_7 в судових засіданнях в режимі відеоконференції під час трансляції з гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Доручити відповідальному працівнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 забезпечити проведення відеоконференції в приміщенні установи та участь в ній обвинуваченого ОСОБА_7 та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки обвинуваченого.
Ухвала, в частині продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1