Справа № 951/139/24
Провадження №1-кп/951/29/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Плавуча Козівського району Тернопільської області, який зареєстрований у встановленому законом порядку й проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

у с т а н о в и в:

28 січня 2024 року близько 00:10, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які перебували на АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, у ході якого в ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, виник намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28 січня 2024 року близько 00:10 ОСОБА_4 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя, а саме у ділянку лівого ока ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, у вигляді синця повік лівого ока, що поширюється на виличну ділянку, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Отож, ОСОБА_4 своїми діями, що виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, надав покази, що відповідають пред`явленому обвинуваченню.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 28.01.2024 повертався автомобілем додому на АДРЕСА_2 . Було темно, лежав сніг на дорозі, тому старався обминати снігові замети. В той час позаду нього їхав автомобіль, якому не вдавалося здійснити обгін автомобіля під керуванням потерпілого. Після здійснення обгону, автомобіль, що рухався позаду зупинився й з нього вийшов обвинувачений. Після чого між ними розпочався конфлікт й останній наніс йому удар кулаком в область обличчі в ділянку лівого ока.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого й потерпілого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу.

Оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд дойшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд керується вимогами п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги те, що останній раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Тож, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дойшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України необхідно призначити у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом враховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Речовий доказ:

- консультаційний висновок спеціаліста КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» на 2 аркушах та опис обстеження комп`ютерної томографії КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 17.04.2024.

Суддя ОСОБА_1