Справа № 646/5236/24
№ провадження 1-кп/646/826/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000032 від 03.01.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть Ілімськ РФ, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, який обіймав посаду гранатометника 2 гірсько-штурмового відділенні 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-гтурмової роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді гранатометника 2 гірсько-штурмового відділенні 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-гтурмової роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування, 07.12.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, самовільно залишив місце служби в районі н.п. Куп?янськ-Вузловий Куп?янського району Харківської області в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місця служби, проводячи час на власний розсуд та 23.04.2024 ОСОБА_4 добровільно з`явився до органів державної влади та не заявив про себе, чим вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст.ст.11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканість державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати він них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові.

Захист суверенітету і територіальної цілісності України є справою всього Українського народу.

Згідно зі ст.ст.129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитися у розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Положеннями п.п.1, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Вищевказані дії вчинені ОСОБА_4 під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022р. «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжувався Указами Президента України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинену в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та пояснив, що проходив військову службу за призовом за мобілізацією на посаду гранатометника 2 гірсько-штурмового відділенні 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-гтурмової роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат. Під час проходження військової служби у Харківській області у смт ОСОБА_5 -Вузловий він неодноразово в усному порядку звертався до командира та його заступника з проханням надати йому відпустку для проходження ВЛК, тому що стан здоров`я не дозволяв йому виконувати певні бойові завдання. Але командування не надавало на це згоди. Тому 07.12.2023р.ж він самовільно залишив місце розташування свого підрозділу та виїхав до місця свого проживання у АДРЕСА_2 . 14.12.2023р. до нього приїхали співробітники ДБР, щоб з`ясувати причини самовільного залишення місця проходження військової служби. Вони сказали йому чекати на виклик. 23.04.2024р. він повернувся до м.Харкова.

Обвинувачений пояснив суду, що розкаюється у вчиненому, готовий понести заслужене покарання.

За таких обставин, а також оскільки інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин справи, суд розглядає справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, у суду немає сумніву в добровільності позиції учасників судового розгляду. Судом роз`яснені правові наслідки розгляду даної кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд прийшов до висновку, що під час судового розгляду винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є уродженцем м. Усть Ілімськ РФ, має середню освіту, має зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, з його слів проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире його каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (злочину).

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами слід призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі згідно з санкцією ч. 5 ст. 407 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна по даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадження не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 30 травня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.05.2024 року по 29.05.2024 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення фактичних обставин, які ніким не оспорювалися при розгляді справи в суді першої інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1