Справа №: 398/4752/23
провадження №: 1-кс/398/318/24
УХВАЛА

Іменем України

"15" березня 2024 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 02.09.2022 року про закриття кримінального провадження №0000067 від 16.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2024 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000067 від 16.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України. Скарга вмотивована тим, що слідчим винесено вказану постанову про закриття кримінального провадження передчасно. Слідчим не забезпечено проведення повного, об`єктивного та неупередженого розслідування справи. Вважає Постанову про закриття кримінального провадження прийнятою у супереч діючого кримінальнопроцесуального законодавства без виконання всі слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе, тому просить її скасувати.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01.02.2024 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.01.2024 року, якою скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000067 від 16.11.2016 року за ч. 1 ст. 364-1 КК України повернуто скаржниці скасовано, а матеріали скарги направлені до Олександрійського суду Кіровоградської області для розгляді даної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 13.02.2024 року у судовій справі № 398/4752/23 розподілено слідчому судді ОСОБА_5 .

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.02.2024 року задоволено заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_5 з розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000067 від 15.11.2016 року за ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.02.2024 року, справу № 398/4752/23 розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 28.02.2024 року не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с.61).

При цьому, 21.02.2024 року ОСОБА_3 через канцелярію суду подала заяву про відвід судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.03.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 відмовлено.

В сьогоднішнє судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с.75).

Слідчий Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.76, 77).

На підставі ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги у відсутність вказаних осіб.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження за №0000067 від 16.11.2016 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів скарги та досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження за №0000067 вбачається, що відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення були внесені 16.11.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.11.2016 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.1 ст. 364-1 КК України.

В ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні опитано потерпілу ОСОБА_3 .

Окрім цього слідчим доручено працівникам Олександрійського РВП провести дії по збору перевірочних матеріалів у кримінальному провадженні, виконано вказівки прокурора, зокрема витребувано та приєднано до матеріалів кримінального провадження ряд документів, які стосуються здійснення нарахування КП «Теплокомун», КП «Житлогосп» та стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_3 .

Згідно рішення Апеляційного суду Кіровоградської області №398/6882/14-ц від 24.09.2015 року, відповідач ОСОБА_3 користується послугами КП «Теплокомун», але за них не розраховується на протязі тривалого часу тож за відповідачем рахується заборгованість. КП просило стягнути з відповідача заборгованість за отриману теплову енергію в сумі 11695,59 грн., яка рахується за відповідачкою станом на 27.04.2015 року, а також 253.49 грн. індексу інфляції та 3% річних від основного боргу в сумі 168.44 грн. Колегією суддів враховано, що відповідачка на протязі 2007-2015 років періодично вносила плату за користування послугами КП, тому з ОСОБА_3 на користь КП «Теплокомун» стягнуто заборгованість, яка склалась з 01.04.2007 року по 01.09.2015 року, 7221.87грн. (11695.59 грн. 4473.72 грн.) та 243.60 грн. судового збору. Оскільки КП не був наданий розрахунок індексу інфляції та 3% річних від основного боргу, тобто, за який період проведений розрахунок, з чого складається, колегія суддів дійшла висновку, що позов в цій частині не доведений і задоволенню не підлягає. Рішення набрало чинності з моменту проголошення 24.09.2015 року.

Згідно довідки КП «Теплокомун» №399 від 28.04.2022 року підприємство звернулося до органів державної виконавчої служби для примусового виконання зазначеного рішення Апеляційного суду Кіровоградської області та заборгованість стягнута з боржника в повному обсязі.

Згідно листа КП «Житлогосп» №213 від 29.04.2022 року підприємство уклало з споживачем послуг ОСОБА_3 договір реструктуризації заборгованості від 15.02.2019 року та від 17.09.2021 року, копію яких з відомостями про нарахування помісячних платежів за отримані комунальні послуги та відомостями про сплату та наявну заборгованість долучено до матеріалів кримінального провадження.

Також до матеріалів кримінального провадження долучено копію позовної заяви ОСОБА_3 від 22.07.2015 року до КП «Теплокомуненерго», КП «Житлогосп» про відшкодування збитку завданого залиттям і неякісним постачанням тепла та перерахування боргу за надані послуги.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду №398/3585/15-ц від 02.12.2015 року вказану позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області №398/3585/15-ц від 10.03.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.12.2015 року повернуто скаржнику.

Враховуючи наведене та встановлені розслідуванням обставини, виходячи з того, що органом досудового розслідування досліджується факт, який вже досліджено в ході судового розгляду, за результатами якого винесено вищезазначені рішення, що набрали законної сили, врахувавши поведінку ОСОБА_3 , яка свідчить про фактичне визнання заборгованості та здійснення заходів щодо її погашення, слідчим встановлена відсутність у вказаному випадку, протиправних дій, які б можливо було визначити як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364-1 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою.

Відповідне тлумачення принципу поза розумним сумнівом наведене в постанові ККС Верховного Суду від 23.06.2020року №159/3738/16.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення.

Зібрані у кримінальному провадженні докази оцінені слідчим з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження №0000067 від 15.11.2016 року у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України, є вмотивованою, викладені у постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя не вдаючись до оцінки проведених слідчим процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні, приходить до висновку, що слідчий виконуючи імперативну норму п.2 ч.1 ст.284 КПК України, правомірно виніс постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова про закриття кримінального провадження від 02.09.2022 року винесена правомірно, а тому, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.284, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 02.09.2022 року про закриття кримінального провадження №0000067 від 16.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364-1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1