Справа № 152/280/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 20 вересня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Сержант ОСОБА_3 проходячи військову службу на посаді командира відділення - начальника радіостанції відділення управління військової частини НОМЕР_1 в порушення статей 41, 68, 92 Конституції України, статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 41, 68, 92 Конституції України, під час дії воєнного стану, 10 вересня 2023 року у ранкову пору доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи з дозволу власниці в одній із житлових кімнат будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , помітив скриньку, яка перебувала в комоді та в якій містилися золоті ювелірні вироби а саме: класична обручка жіноча, класична обручка чоловіча, хрестик православний «Розп`яття Ісуса», підвіс-ладанка з зображенням «Божої Матері», ланцюжок на шию плетіння «Сінгапур», підвіс у формі «Метелика», каблучка жіноча у вигляді «Доріжка», пара жіночих сережок у формі «Ромб», ланцюжок-браслет плетіння «Бісмарк», після чого у нього виник умисел на вчинення крадіжки чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, підбурюваний жагою до легкої зживи, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав частину ювелірних виробів, а саме: класична обручка жіноча, класична обручка чоловіча, хрестик православний «Розп`яття Ісуса», підвіс-ладанка з зображенням «Божої Матері», ланцюжок на шию плетіння «Сінгапур», що належать ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

1.1. Крім того, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що попередні його незаконні дії по крадіжці частини ювелірних золотих виробів не були викриті потерпілою ОСОБА_5 , у нього виник новий умисел на крадіжку решти ювелірних виробів. Із цією метою, ОСОБА_3 17 вересня 2023 року близько 14-00 год. маючи повторний умисел на заволодіння золотими ювелірними виробами, які перебували в скринці, яка містилася в комоді домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов до потерпілої, та під приводом ремонтних робіт шухляди комоду, маючи вільний доступ до золотих ювелірних виробів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, з скриньки здійснив крадіжку золотих виробів, а саме: підвіс у формі метелика, каблучку жіночу із вставками каменів у вигляді доріжки, пару жіночих сережок у формі «ромб», ланцюжок на руку плетіння «Бісмарк», що належать ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_3 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

2. Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 73003,12 грн.

ІІ. Позиція прокурора.

3. Прокурор в судовому засіданні просив врахувати повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття та відсутність обставин, які б обтяжували покарання. Тому, на думку прокурора, обвинуваченому слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією частини четвертої статті 185 КК України, при цьому, згідно з частиною четвертою статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного поглинення призначеного покарання за цим вироком та за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 7 лютого 2024 року, визначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ІІІ. Позиція обвинуваченого.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вищенаведених обставинах. Суду показав, що 10 вересня 2023 року та 17 вересня 2023 року, в період воєнного стану, вчинив крадіжку ювелірних золотих виробів у ОСОБА_5 .. У скоєному щиро розкаюється, просив суворо не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

ІV. Позиція потерпілої.

5. Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що претензій морального характеру до обвинуваченого не має, однак викрадені речі їй не повернуто. При визначенні міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

V. Оцінка Суду.

6. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

7. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

VІ. Призначення покарання.

8. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття.

8.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

9. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

10. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

10.1. класифікацію кримінальних правопорушень, які згідно із статтею 12 КК України відносяться до тяжких злочинів;

10.2. враховує наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень, зокрема форму вини у виді прямого умислу, корисливий мотив, таємний спосіб, вчинення злочинів в умовах воєнного стану;

10.3. особу винного: його вік 32 роки; матеріальний стан військовослужбовець; сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я нормальний, відсутні протипоказання для працевлаштування; раніше притягувався до кримінальної відповідальності; за місцем служби зарекомендував себе з негативної сторони, до виконання службових обов`язків відноситься безвідповідально; за місцем проживання характеризується задовільно;

10.4. наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;

10.5. відсутність вимог потерпілої про призначення суворого покарання.

11. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

12. Відповідно до частини четвертої статті 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

13. Обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Полтавського районного суду Полтавської області 7 лютого 2024 року за частиною п`ятою статті 407 КК України до 5 років позбавлення волі. Відтак, згідно з частиною четвертою статті 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 7 лютого 2024 року за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

14. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів, в даному конкретному випадку, враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

15. Цивільний позов по справі не заявлявся.

16. Долю речових доказів по кримінальному провадженню слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

17. Процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1433,88 грн слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

18. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два місяці).

2. На підставі частини четвертої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 7 лютого 2024 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

3. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили.

4. На підставі статті 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання частину відбутого строку покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 7 лютого 2024 року, по день набрання цим вироком законної сили.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

6. Речові докази: золотий ланцюжок на шию, плетіння «Сінгапур», застіпку типу карабін, золотий православний хрестик «Розп`яття Ісуса», золоту підвіску ікону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », золотий браслет на руку плетіння «Бісмарк», застіпку типу карабін, золоту підвіску «Метелик», дві класичні золоті обручки, жіночу каблучку у вигляді доріжки, пару жіночих золотих сережок у вигляді «Ромба» залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

7. Стягнути з ОСОБА_3 1433 (одну тисячу чотириста тридцять три) грн 88 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА