ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/339/24 Номер провадження 11-сс/814/257/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

володільця майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку 26.02.2024 господарські вила.

В провадженні СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000020 від 03.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 .

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на вищевказане вилучене в ході обшуку слідчим майно, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки є достатні підстави вважати, що дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні № 0000020 від 03.01.2024, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Вказує, що обшук у його матері проводився без участі адвоката. Обшук проводився без згоди його матері на присутність потерпілого ОСОБА_8 . Вказує, що йому не вручався другий примірник протоколу обшуку.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилаючись на отримання відповідної копії судового рішення лише 07 березня 2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала суду або слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що клопотання слідчого в суді першої інстанції розглянуте у відсутність ОСОБА_7 , в матеріалах справи відсутнє належне підтвердження направлення учасникам відповідної копії судового рішення, апеляційна скарга подана 14.03.2024, тому колегія суддів вважає строк на апеляційне оскарження не пропущеним.

Заслухавши суддю доповідача, власника майна ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо поданої апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ході проведення обшуку 26.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено предмет, яким потерпілому ОСОБА_8 було нанесено тілесні ушкодження - господарські вила.

26.02.2024 винесено постанову про визнання вилучених господарських вил речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000020 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Встановивши фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на господарські вила вилучені в ході проведення обшуку 26.02.2024 року, з метою збереження речових доказів.

Колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог ст.170-173 КПК України, оскільки вказане майно має ознаки речового доказу, відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а саме є знаряддям вчинення злочину та може бути використане як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому такий арешт, накладений з метою збереження речового доказу, є виправданим.

Посилання апелянта на те, що в ході проведення обшуку на території домогосподарства був присутній потерпілий без згоди його матері - ОСОБА_9 , не вручення примірника протоколу обшуку складеного за його результатами не спростовує законності постановленого слідчим суддею судового рішення.

Виходячи з зазначеного, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні апеляційного суду під час перевірки наявних матеріалів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою. Вимоги кримінального процесуального законодавства при її постановленні порушені не були, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2024 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4