печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4342/23-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в об`єднаному кримінальному провадженні №0001694, №0000247, №0000604 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_5 під вартою, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 18.01.2024 продовжено до 17.03.2024 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик переховуватися від суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена безальтернативна міра покарання у вигляді позбавлення волі, що саме по собі вказує на те, що обвинувачений може здійснити спроби до переховування від прокурора та суду з метою уникнення відповідальності. Ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків наявний, оскільки матеріали кримінального провадження відкриті сторонам, з них обвинуваченому відомі анкетні відомості свідків вчинення кримінального правопорушення, у тому числі понятих, що вказує на те, що ОСОБА_5 може впливати на вказаних осіб шляхом погроз, умовляння, залякування чи підкупу з метою зміни чи дачі неправдивих показань такими особами. Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що вказує на те, що обвинувачений належних висновків для себе не робить, не виправляється та, будучи на волі, може продовжити вчиняти злочини. Окрім того, фактом існування зазначеного ризику є те, що ОСОБА_5 суспільно-корисною працею не займається, легальних доходів та міцних соціальних зв`язків не має. Вказані ризики є реальними, стійкими, триваючими. З урахуванням наведеного, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів та альтернативний запобіжний захід у вигляді застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що ОСОБА_5 виявив бажання, у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання, вступити до лав Збройних Сил України, тому вважав, наявними підстави для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу. У разі продовження наявного запобіжного заходу - зменшити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника. Вказав, що від різних осіб в слідчому ізоляторі йому стало відомо, що можливо написати заяву до ЗСУ, щоб звільнитись зі слідчого ізолятора. Він такої заяви не писав, та раніше до військкомату не звертався, оскільки він має певні хвороби, та через їх наявність його, напевне, на службу не візьмуть.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризик переховуватися від суду вбачається з огляду на тяжкість можливого покарання у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Так, останній обвинувачується у вчиненні трьох злочинах, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, при цьому санкція вказаної статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. З огляду на наведене, враховуючи можливість непрогнозованої зміни поведінки обвинуваченого, останній, усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, у разі визнання винним, з метою його уникнення, може переховуватись від суду. Крім того, суд враховує, що обвинувачений не має постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, місце його постійного проживання вказано зі слів та також жодним чином не підтверджено, місце реєстрації відсутнє, що підтверджує існування відносно нього ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд вбачає наявним та таким, що не втратив своєї актуальності ризик незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих, свідків та іншого підозрюваного, оскільки станом на теперішній час останні судом не допитані, обвинувачений володіє їхніми анкетними даними, що робить ймовірною можливість ОСОБА_5 здійснювати на них тиск та залякування з метою зміни їх показань або відмови від раніше наданих показань. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймає під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Отже, за таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного існує на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від останніх та дослідження їх судом.

Окрім того, суд вважає доведеним ризик можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, а отже не володіє стабільним джерелом прибутків, що у сукупності з обставинами кримінального провадження вказує на наявність ризику продовження обвинуваченим вчинення злочинів з корисливих мотивів.

Доводи сторони захисту таких висновків не спростовують.

З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених в провадженні ризиків, суд вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому наявні підстави для подальшого тримання обвинуваченого під вартою та відсутні підстави для задоволення клопотання сторони захисту про обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисту на бажання ОСОБА_5 стати до лав Збройних Сил об`єктивно жодним чином не підтверджені, в тому числі у сукупності із поясненнями обвинуваченого щодо наявності в нього хвороб, через які він може бути непридатним до військової служби.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вбачає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, а саме у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти. Позиція захисника щодо визначення меншої суми застави є безпідставною, оскільки до ОСОБА_5 визначена мінімально можлива для застосування щодо обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину особи застава.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 177, 182, 183, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Продовжити до 12 травня 2024 року включно застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами:

Отримувач ТУ ДСАУ в м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

МФО 820172;

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Києва.

р/р UA1012089.

За умови внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1