Номер провадження 11-кп/816/858/24 Суддя-доповідач - Філонова
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2024 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зарахованого у запас за станом здоров`я, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури,в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурор просить вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2023 року скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Даним ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати, пов`язані із залучення експертів у розмір 7409 грн. на користь держави.

Знято арешт, накладений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 липня 2023 року та ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 листопада 2023 року.

Обґрунтовуючи вимоги поданої апеляційної скарги, перший заступник керівника Сумської обласної прокуратури посилається на те, що звільняючи ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, суд першої інстанції безпідставно не застосував положення ст. 76 КК України та не поклав на останнього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, тобто, неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, а саме, не застосував закон, який підлягає застосуванню, що призвело до ухвалення вироку, який вважати законним підстави відсутні.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції, 01 червня 2023 року, близько 00 год. 40 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив викрасти чуже майне в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони ніким не будуть помічені, ОСОБА_7 , шляхом подолання паркану проник на територію дачної ділянки, після чого шляхом пошкодження стіни біля нижнього запірного пристрою ставнів вікна, проник до дачного будинку та звідки викрав: мобільний телефон (смартфон), марки Самсунг, модель S5570 Galaxymini, IMEI: НОМЕР_1 , без сім-картки, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/8317-ТВ від 22 червня 2023 року складає 265 грн., USB модем 4G, LTE, wi-fiроутер, марки «HiLink», E8372, imei: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/8317-ТВ від 22 червня 2023 року складає 50 грн.

У подальшому, ОСОБА_7 шляхом зламу навісного замку, проник до прибудинкового приміщення вказаного дачного домоволодіння, звідки таємно, викрав: човниковий ручний мотор марки «Кентавр» МЛ-5241РД, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/8317-ТВ від 22 червня 2023 року складає 3400 грн.; надувний човен ПВХ марки «Bark» В-250С двомісний, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/8317-ТВ від 22 червня 2023 року складає 6233 грн.; кутову шліфувальну машинку марки «Сталь» КШМ 71-125, споживчою потужністю 710 Вт, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-23/8317-ТВ від 22 червня 2023 року складає 1057 грн.

Після чого, ОСОБА_7 із місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 12 305 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням у житло та в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала вимоги поданої апеляційної скарги та просила їх задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які також не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції розглянув вказане кримінальне провадження в порядку ч.3ст.349 КК України, і, з урахуванням зазначеного, вирок суду в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному порядку не переглядається.

Що стосується призначеного покарання, то зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що при визначення виду та розміру покарання, суд першої інстанції, з дотриманням вимог ст. ст.50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу винного, який на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також те, що збитки потерпілій відшкодовані повністю та що остання на суворому покаранні не наполягала.

Повне визнання ОСОБА_7 своєї вини, щире каяття та відшкодування завданої шкоди потерпілій судом буловизнанообставинами, що пом`якшують його покарання, а обставин, що обтяжують покарання, судом встановлено не було.

Саме з урахуванням вищезазначеного даних про особу обвинуваченого, відсутності обтяжуючих обставин та наявності пом`якшуючих покарання обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, та вважає, що таке покарання є справедливим, достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, що прокурором в апеляційній скарзі не оспарюється.

Також, колегія суддів погоджується і з висновком суду про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України, з чим згоден, також, і прокурор.

Проте, слушними є доводи прокурора про те, що суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не застосував положення ст. 76 КК України, як цього вимагає ч.3 ст. 75 КК України, відповідно до якої, у випадках, передбачених частиною першою та другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засуджену особу від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

При цьому, ч. 1 ст. 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд покладає на засуджену особу такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Вказана норма носить імперативний характер, а тому, застосування обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України при звільненні обвинувачених від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України є обов`язковим.

Разом з тим, суд першої інстанції, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не поклав на останнього виконання обов`язків, всупереч ч.1 ст.76 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосуванні закону, який підлягав до застосування, і як наслідок, неправильно звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності, про що обґрунтовано зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в цій частині скасувати, відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду в частині призначення покаранняскасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України покарання, яке визначив суд першої інстанції, а саме 5 років позбавлення волі, та звільнити обвинуваченого, відповідно до ст. 75 КК України, від випробуванням покарання на строк, який також визначений судом першої інстанції. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до останнього вимоги ст.76 КК України, поклавши на нього виконання передбачених зазначеною статтею певних обов`язків, як про це обґрунтовано зазначає в своїй скарзі прокурор.

На підставі викладеного та керуючись ч. 15 ст.615, ст.ст. 405, 407, 409, 413, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 грудня 2023 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитового строком на один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 виконання наступних обов`язків, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4