Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 30.10.2023р., за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 - 1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 на прохання невстановленої особи, діючи умисно та з корисливих мотивів, які полягали у отриманні останнім грошової винагороди у розмірі 2 500 гривень, маючи єдиний умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, у квітні 2022 року, точна дата та час під час здійснення досудового розслідування не встановлена, здійснив внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Торговий Дім Прайм Україна» (), завідомо неправдиві відомості, які у подальшому подав для проведення державної реєстрації.

Так, статтею 42 Конституції України гарантовано право кожного громадянина на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України (далі - ГКУ) підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 55 ГКУ суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 56 ГКУ суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства;

Згідно із ст. ст. 57, 58 ГКУ установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Статтею 65 ГКУ визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів;

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ГКУ управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Згідно змісту ст. 4 Закону України «Про Господарські товариства» відомості про місцезнаходження товариства мають міститись в установчих документах.

Пунктами 4 і 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон), який був чинний на момент правопорушення, визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам:

1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію);

2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами);

3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством;

5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена;

6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються, у тому числі, такі документи:

1)заява про державну реєстрацію створення юридичної особи;

2-1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

5) установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

9) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

Згідно із ч. 4 ст. 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи.

Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству; особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі серед інших містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління у обліку.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на принципі об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Однак, ігноруючи вищенаведені законодавчі норми, не маючи реальної мети щодо здійснення фінансово-господарської діяльності, на початку квітня 2022 року ОСОБА_3 , знаходячись у м. Миколаєві, більш точне місце, дату та час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, надав згоду на пропозицію невстановленої особи стати засновником і директором ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» (), достовірно усвідомлюючи при цьому, що здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом товариства, виконувати функції (обов`язки) засновника та директора товариства і займатися підприємницькою (господарською) діяльністю, пов`язаною з виробництвом товарів, виконанням робіт та/або наданням послуг а також постачанням товарів він як службова особа підприємства не буде, вносити грошові кошти у статутний капітал, орендувати офісні приміщення

та знаходитись за юридичною адресою підприємства він також не буде. У свою чергу невстановлена особа пообіцяла ОСОБА_3 , що за надані послуги він отримає грошову винагороду у розмірі 2500 грн.

Згідно домовленості між ОСОБА_3 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, остання повинна була виготовити проекти документів, які необхідні для державної реєстрації юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які будуть містити завідомо неправдиві відомості.

У свою чергу, ОСОБА_3 виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, повинен був підписати вищевказані виготовлені невстановленою особою документи (таким чином надавши їм статусу документів), які будуть містити завідомо неправдиві відомості та надати їх державному реєстратору з метою проведення державної реєстрації юридичної особи.

ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та директора підприємства, розумів, що в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи буде внесено ним неправдиві відомості, оскільки фактично директором та засновником вказаної юридичної особи він не буде, такі функції він виконувати не буде, статутний капітал він не формуватиме, за юридичною адресою підприємство не буде знаходитись, а фінансово-господарською діяльністю будуть керувати і займатися інші особи.

В ході виконання домовленості між ОСОБА_3 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, ОСОБА_3 , за вказівкою невстановленої особи, 07.04.2022, з метою отримання грошової винагороди у розмірі 2500 грн, знаходячись уприміщенні кальянної «Tooman», яка розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Маріупольська (Московська), 39, (Центральний район м. Миколаєва), діючи умисно, не маючи законних підстав (укладених договорів, угод тощо) та реальної мети знаходження за певною юридичною адресою, та не плануючи використовувати зазначене приміщення як офіс і місце щоденного керування юридичною особою, не збираючись реально бути директором та засновником вказаної юридичної особи (виконувати такі функції), не бажаючи формувати статутний капітал підприємства, реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на внесення у документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання зазначених документів для проведення такої реєстрації, за допомогу невстановленого електронного пристрою, з використанням офіційного Інтернет сайту електронного сервісу державних послуг «Дія» ОСОБА_3 підписав своїм особистим кваліфікованим електронним підписом, згенерованим за допомогою акредитованого центру сертифікації ключів «Приватбанк», виготовлені невстановленою особою проекти документів з завідомо неправдивими відомостями, які необхідні для проведення державної реєстраційної дії «Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи», а саме:

Заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» від 07.04.2022; Рішення № 1 одноосібного засновника ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» від 07.04.2022; Модельний статут товариства з обмеженою відповідальністю,які містили завідомо неправдиві відомості щодо юридичної адреси підприємства, розміру статутного капіталу та інші.

Цього ж дня, за вказаною вище адресою, після підписання вказаних вище документів ОСОБА_3 за вказівкою невстановленої особи, за допомогу невстановленого електронного пристрою, з використанням офіційного Інтернет сайту електронного сервісу державних послуг «Дія» подав підписані ним його цифровим підписом документи, які містили завідомо неправдиві відомості, для здійснення державної реєстрації (проведення відповідних реєстраційних дій) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Прайм Україна», а саме наступні документи: Заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (крім громадських формувань та органів влади) ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» від 07.04.2022; Рішення № 1 одноосібного засновника ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» від 07.04.2022; Модельний статут товариства з обмеженою відповідальністю.

На підставі поданих ОСОБА_3 документів, з використанням електронного сервісу державних послуг «Дія» із завідомо неправдивими відомостями щодо юридичної адреси підприємства, розміру статутного капіталу ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна», директора та засновника підприємства, реєстратором 14.04.2022 здійснено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Прайм Україна» та внесено відповідні дані (записи) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якому було присвоєно код у зазначеному реєстрі 44867556.

При цьому ОСОБА_3 підписуючи вказані документи та подаючи їх для державної реєстрації розумів, що він не формував та не вносив статутний капітал юридичної особи ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» () у сумі 100 000 грн, що становить 100 % статутного капіталу вказаного товариства, що юридична особа не знаходиться та не буде знаходитись за місцем реєстрації за адресою: м. Миколаїв, вул. Василевського Маршала, 44, корпус А, кв. 22, та він не орендував і не буде орендувати будь-яких інших приміщень, що він не буде виконувати функції (обов`язки) засновника, директора, здійснювати господарську діяльність, види якої передбачені статутом ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна», та займатися підприємницькою діяльністю, неспеціалізованою оптовою торгівлею, взагалі будь-якою діяльністю вказаного підприємства, а всі вказані відомості є завідомо неправдивими і внесені до вказаних вище документів.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що фактично ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» (), за юридичною адресою, а саме: 54003, місто Миколаїв, вулиця Василевського Маршала, будинок 44, корпус А, квартира 22, не знаходилось та не знаходиться, фінансово-господарської діяльності там не здійснювало, а ОСОБА_3 не виконував функції (обов`язки) засновника та директора, не вносив грошові кошти або інше майно до статутного капіталу підприємства, наміру здійснювати господарську діяльність, види якої передбачені статутом ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна», та займатися підприємницькою діяльністю, в тому числі неспеціалізованою оптовою торгівлею, та взагалі будь-якою діяльністю вказаного підприємства, не мав, а всі вказані відомості є завідомо неправдивими і навмисно внесені до вказаних вище документів з метою отримання грошової винагороди.

У той самий час, ОСОБА_3 , з метою втілення свого єдиного злочинного наміру, за вказівкою невстановленої особи, здійснив відкриття банківських розрахункових рахунків ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна», а також отримав відповідні цифрові підписи, шляхом підписання ряду необхідних документів. Усі документи ОСОБА_3 передав невстановленій особі за її вказівкою.

Відкриття банківських рахунків та отримання цифрового підпису надало змогу невстановленим особам використовувати ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна»у незаконній діяльності.

В свою чергу ОСОБА_3 , будучи засновником та директором ТОВ «Торговий Дім Прайм Україна» (), не здійснював будь-якої фінансово-господарської діяльності, не укладав та не виконував господарських договорів із контрагентами, не керував розрахунковими рахунками, не вів, не підписував та не подавав податкову звітність, не укладав зовнішньоекономічних контрактів, не здійснював митне оформлення товарів та не здійснював будь-яких інших дій щодо господарської діяльності зазначеного підприємства.

ОСОБА_3 27.10.2023р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, за попередньою змовою групою осіб.

30.10.2023р. між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000031 від 30.10.2023р.

Згідно з угодою, ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначених діянь, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяв у розслідуванні кримінального провадження щодо

нього, щиро розкаявся у вчиненому і визнавав свою вину, надаючи визнавальні покази. Протиправними діями ОСОБА_3 не спричинено тяжких наслідків та не заподіяно матеріальної шкоди.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 205 - 1 КК України у у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесений до категорії нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, а тому істотно знижують ступінь тяжкості злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також з урахуванням особи ОСОБА_3 .

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 314, ч. 1 ст. 369, ч .2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.10.2023р. у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 30.10.2023р.укладену між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 - 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року з дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1