Справа № 136/116/24
провадження №1-кп/136/3/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 18.01.2024 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000402 від 11.12.2023, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Широкий Луг Тячівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого в ПрАТ "Зернопродукт МХП" механізатором, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Інспектори сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які згідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до графіку чергування групи реагування патрульної поліції Відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі «SKODA RAPID», державний номерний знак НОМЕР_2 , в період часу з 08 години 11.12.2023 по 08 годину 12.12.2023 здійснювали патрулювання в межах юрисдикції вищевказаного підрозділу поліції, а саме, на території Липовецької територіальної громади Вінницького району Вінницької області. В ході здійснення вказаного патрулювання, коли зазначені вище працівники поліції перебували біля 16 години 26 хвилин 11.12.2023 по вул. Героїв Майдану в м. Липовець Липовецької ТГ Вінницького району Вінницької області, ними був помічений автомобіль «Кіа Sportage», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який порушив п. 2.4 (д) Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) та п. 19.2 ПДР, яким передбачено, що «дальнє світло слід перемикати на ближнє не менш як за 250 м до зустрічного транспортного засобу, а також тоді, коли воно може засліпити інших водіїв, зокрема тих, що рухаються в попутному напрямку».

Помітивши дане адміністративне правопорушення, працівниками поліції, було подано сигнал водієві ОСОБА_4 про зупинку транспортного засобу за допомогою спеціальних сигналів червоного та синього кольору та звуковим спецсигналом «СИРЕНА», який відразу ж зупинився на вул. Героїв Майдану, біля меморіалу жертв Великої Вітчизняної Війни.

Після повної зупинки вказаного транспортного засобу, інспектори сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли зі службового авто та рухались в напрямку зупиненого авто, з якого вийшов водій ОСОБА_4 , який відразу ж став пропонувати працівникам поліції вирішити питання щодо його не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення іншим шляхом.

Підійшовши ближче до водія ОСОБА_4 , під час спілкування з ним, працівники поліції виявили в його мові та поведінці явні ознаки алкогольного сп`яніння. Задля встановлення факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 було запропоновано пройти на місці відповідне медичне обстеження, чи обстеження на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, а також роз`яснено його право відмовитись від такого огляду. Натомість ОСОБА_4 , розуміючи, що працівниками поліції буде, окрім іншого, складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, усвідомлюючи, що інспектор поліції ОСОБА_6 є службовою особою, який згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважений розглядати адміністративні справи за вчинення адміністративного правопорушення, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, не звертаючи уваги на зроблені йому неодноразові попередження про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди та надання такої вигоди службовій особі, висловив пропозицію надати неправомірну вигоду поліцейському для вирішення питання про не складання щодо нього матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень.

Після цього, незважаючи на неодноразові попередження з боку працівників поліції про кримінальну відповідальність, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 11.12.2023 о 16 годині 36 хвилин, знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля «SKODA RAPID», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час оформлення інспектором поліції ОСОБА_6 , на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, протоколів про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст.130 КУпАП України, умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, надав інспектору сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 4 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_6 , тобто службовій особі, неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, поклавши зазначені кошти на панель службового автомобіля, за не складання щодо нього матеріалів про вчинення адміністративних правопорушень, з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Такі умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості від 18.01.2024, укладену між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі його захисника.

Згідно змісту даної угоди обвинувачений та його захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до умов угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у судовому провадженні; співпрацювати з працівниками правоохоронних органів у викритті, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності його захисника.

У судовому засіданні прокурор заявив про можливість затвердження угоди із призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та погодилися з визначеним у ній покаранням.

Крім того, обвинувачений в присутності його захисника в судовому засіданні був повідомлений про наслідки затвердження угоди та її невиконання та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, а отже його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України.

Судом також враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює, за місцем проживання характеризується позитивно на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

Керуючись ст.12, 50, 53, 65-67, ч. 1 ст. 369 КК України, ст. 314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469,472-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18.01.2024 між прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 11.12.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 18.01.2024 року покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертизи у розмірі 11 359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 коп.

Речові докази - грошові кошти в сумі 5000 грн. купюрами по 1000 грн., які були вилучені в ході огляду місця події 11.12.2023 та знаходяться в матеріалах кримінального провадження, що є предметом кримінального правопорушення - конфіскувати, скасувавши арешт, накладений на дане майно ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 13.12.2023.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1