Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/142/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей за його заявою від 01.01.2024 про кримінальний злочин за ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.1 ст.422 КК України, вчинений прокурором ОСОБА_8 .

Своє рішення суд мотивував тим, що заява ОСОБА_7 від 01.01.2024 адресована Знам`янській окружній прокуратурі, виходячи з її змісту, не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки в ній не міститься достатніх відомостей, які могли б свідчити про реальність кожного вчиненого кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) як взагалі, так і особою на яку він вказує. Таких даних ОСОБА_7 не наведено і в поданій до суду скарзі, що розглядалася.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції в новому складі суду. Скаргу мотивує тим, що ухвала суду є незаконною та надуманою, а слідчий суддя порушує його право на захист, залишаючи без задоволення його скарги.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити його вимоги, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження надані міськрайонним судом, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаним вимогам Закону ухвала Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року відповідає в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави…», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, положення ст. 214 КПК України, перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.

Так, відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме, як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце та наявний склад кримінального правопорушення, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зміст заяви ОСОБА_7 не містить викладу відповідних фактичних обставин про наявність в діях прокурора ОСОБА_8 , відповідних кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.1 ст.422 КК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні його скарги, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів наведених в ній, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на фактичних обставинах, не спростовують висновків слідчого судді, тому апеляційна скарга є необґрунтованою, а ухвала слідчого судді є законною та скасуванню не підлягає.

Тому безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що ухвала слідчого судді незаконна, невмотивована, необґрунтована, постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Інших конкретних доводів щодо можливої невідповідності оскаржуваного рішення вимогам ст.370 КПК України апеляційні скарги не містять.

Згідно із ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_7 , відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2024 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4