Провадження № 1-кп/734/128/24 Справа № 734/362/24
В И Р О К

іменем України

02 квітня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2024 року за № 0000002 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Прогрес, Козелецького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, з не одруженого, не працюючого, учня 11-го класу Прогресівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

31 грудня 2023 року близько 03 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, наніс не менше 2 ударів обома руками та не менше 1 улару правою ногою в область голови потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців на обличчі та закритого перелому кісток та хрящів носа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1 від 02.01.2024 відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою розладу здоров`я.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні (проступку) визнав повність, підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті та показав, що в ніч на 31.12.2023 близько 4-ї години разом з ОСОБА_8 прийшов до знайомого ОСОБА_9 , щоб той показав, де живе ОСОБА_10 . ОСОБА_11 вдома не виявилося, тому пішли до його бабусі. Прийшовши до господарства, постукали у двері і вікна. Через деякій час вийшов ОСОБА_11 , і на їх прохання провів їх до господарства ОСОБА_12 . Там постукали у двері будинку. Коли вийшов останній, з ним залишився розмовляти ОСОБА_13 , а він пішов балакати з ОСОБА_11 , який сидів на лавочці у дворі. Під час розмови між ним та ОСОБА_11 виникли суперечки, у результаті чого він почав бити ОСОБА_11 руками і ногами в різні частини тіла. Всього завдав близько 10 ударів руками і до 3 ударів ногами. Після того, як побав ОСОБА_11 , пішов додому. Пізніше намагався примиритися з потерпілим, просив пробачення, пропонував матеріальну допомогу, але ОСОБА_11 вибачення та допомогу не прийняв. Причиною вищевказаного конфлікту було те, що ОСОБА_11 раніше побив дівчину, тому він вирішив його провчити та помститися. Висловив щире каяття у скоєному, попросив вибачення у потерпілого, запевнив у не допущенні в подальшому протиправних дій. Також пояснив, що у разі призначення судом покарання у виді штрафу він має власні заощадження для його сплати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 31.12.2023 у нічний час до його бабусі, де він ночував, прийшов ОСОБА_14 та ОСОБА_13 і почали стукати у двері та вікна. Коли він вийшов на двір, останні змусили його іти разом з ними до ОСОБА_15 . Прийшовши у господарство останнього, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 почали стукати у двері будинку. Коли на подвір`я вийшов ОСОБА_12 , вони почали його бити. В цей час він видів на лавочці. До нього підійшов ОСОБА_14 і почав бити руками і ногами у різні частини тіла. Він намагався закритися руками. Ударів було багато. Після того, як його побив ОСОБА_14 , він пішов у будинок ОСОБА_12 де витер кров і пішов додому. Пізніше йому телефонував ОСОБА_14 та намагався примиритися і відшкодувати шкоду, але він відмовився. Міру покарання просив визначити на розсуд суду.

Крім цього вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю підтверджується іншими зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-даними висновку №1 від 02 січня 2024 року, відповідно до якого у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 маються тілесні ушкодження на голові(на обличчі): закритий перелом кісток та хрящів носа 4-ри синця на обличчі які спричинені травматичною дією тупого предмета(предметів)по механізму удару (ударів). Тілесні ушкодження могли бути заподіяними в результаті нанесення не менш як 3-х ударів руками, ногами та головою сторонньої людини в обличчя потерпілому. Давність спричинення всіх наявних тілесних ушкоджень може відповідати строку 31.12.2023 року. Експерт вважає, що всі наявні тілесні ушкодження не могли бути отриманими при одноразовому падінні потерпілого з висоти власного зросту на площину з наступним ударом (ударами)обличчям об тупі предмети. Відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3, 4.6 «Правил судово-медичного ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» наявні тілесні ушкодження в комплексі в своєму клінічному перебігу відносяться до Легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричиняють за собою короткочасний розлад здоров`я, за ознакою тривалості розладу здоров`я». (а.с. 34- 36);

-даними протоколу проведеного слідчого експерименту від 10 січня 2024 за участю потерпілого ОСОБА_4 та додатком до нього - відеозаписом, де останній на місці показав та розповів про події, які мали місце в ніч на 31.12.2024 в господарстві по АДРЕСА_2 та обставини, за яких ОСОБА_7 завдав йому тілесних ушкоджень (а.с. 37-40);

-даними протоколу проведеного слідчого експерименту від 10 січня 2024 за участю свідка ОСОБА_16 та додатком до нього - відеозаписом, де остання на місці показала та розповіла про події, які мали місце в ніч на 31.12.2024 в її господарстві по АДРЕСА_2 та обставини, за яких ОСОБА_7 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с. 41-44);

-даними протоколу проведеного слідчого експерименту від 10 січня 2024 за участю свідка ОСОБА_17 та додатком до нього - відеозаписом, де останній на місці показав та розповів про події, які мали місце в ніч ні 31.12.2024 в господарстві по АДРЕСА_2 та обставини, за яких ОСОБА_7 завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.с. 45-48).

Всі вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, оцінені судом як належні та допустимі, містять інформацію щодо предмету доказування у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку) та особу винного, який за місцем навчання та проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, намагання його примиритися з потерпілим та відшкодувати завдану шкоду.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання неповнолітньому ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку) та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - це покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний дохід, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_7 під час допиту повідомив, що має власні кошти для сплати штрафу, суд вважає необхідним призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч. 2 ст.125 КК України у вигляді штрафу. На думку суду таке покарання з урахуванням тяжкості кримінального проступку, особи винного та обставин, які були встановлені в ході розгляду даного кримінального провадження, буде справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Позов потерпілим ОСОБА_4 н заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 не обирати за відсутністю потреби.

Керуючись ст. ст. 368 та 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

неповнолітнього ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід неповнолітньому ОСОБА_7 не обирати за відсутністю потреби.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя