УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2024 Справа №607/15605/21 Провадження №1-кп/607/397/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачений ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України.

23.02.2024, за наслідками розгляду клопотання прокурора, судом постановлено ухвалу, відповідно до якої надано дозвіл на затримання останнього з метою його приводу до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121. ч.2 ст.186 КК України та вбачає наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, умисно переховується від суду з метою уникнення відповідальності. Не з`являється на виклики до суду та не повідомляє про причини своєї неявки, що свідчить про його неналежну процесуальну поведінку та не виконання покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язків. Крім цього, під час досудового розслідування обвинувачений переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався в міжнародний розшук. Також, сторона обвинувачення вказує на стійкість протиправної поведінки ОСОБА_5 , обґрунтовуючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення тим, що під час судового розгляду до суду надійшов ще один обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , у якому останній обвинувачується у незаконному поводженні зі зброєю.

23.03.2024 обвинуваченого ОСОБА_5 на виконання ухвали суду від 23.02.2024 доставлено до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засідання прокурор підтримав своє клопотання та наполягав на необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з метою запобігання ризикам невиконання процесуальних обов`язків обвинуваченим під час судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, вказані у клопотанні є недоведеними, обвинувачений не ухилявся від суду, причини його неявки на судові засідання є поважними, які документально підтверджені. Просив суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Розглянувши клопотання та заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до статей 3, 4 та 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які законом про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років та до десяти років.

Встановлено, що за увесь час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду кримінального провадження, що підтверджується наявними у матеріалах судового провадження відповідними розписками е прибув в судові засідання: 05.07.2022, 27.07.22, 08.11.2022, 22.12.2022, 31.01.2024, 23.02.2024. У підтвердження поважності причин неявки в судові засідання обвинувачений ОСОБА_5 не надав жодних документів.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні надано медичну довідку від 31.01.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_5 зроблено рентгенографію, КТ з наданням відповідного діагнозу. Так, захисник, посилаючись на вказану довідку доводив перед судом поважність неявки обвинуваченого в судове засідання 31.01.2024.

Ознайомившись з матеріалами судового провадження, суд вважає доводи захисника не переконливими, оскільки медичну довідку, на яку посилався захисник, надано суду лише 23.03.2024. В судовому засіданні, яке відбулось 22.02.2024 обвинувачений ОСОБА_5 не надав суду вказаної медичної довідки у підтвердження своєї неявки 31.01.2024.

Також, суд звертає увагу на те, що 22.02.2024 судове засідання відкладалось у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_5 скаржився на отримані ним напередодні різані рани. Проте, як вбачається з консультативного висновку спеціаліста №1639, ОСОБА_5 звернувся до закладу охорони здоров`я лише на наступний день 23.02.2024, а саме у день призначеного судового засідання.

З огляду на встановлені судом обставини, доводи сторони захисту щодо поважності причин неявки в судові засідання ОСОБА_5 є не переконливими та такими, що не спростовують поведінку обвинуваченого, яка свідчить про перешкоджання кримінальному провадженні у вигляді переховування від суду та затягування судового розгляду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, суд наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Суд вважає, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосувати відносно ОСОБА_5 інші більш м`які запобіжні заходи не представляється можливим, так як необхідних умов їх обрання не має і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

Таким чином, за встановлених судом обставин, клопотання сторони захисту про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слід зауважити, що ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави, а саме: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.186 КК України, а також з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Даних про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 щодо неможливості тримання під вартою, суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,183,184,193,194,196 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_5 під варту в залі суду негайно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Термін дії ухвали, визначити до 20.05.2024 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 13 січня 2021 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.121, ч. 2 ст. 186 КК України, відкласти на 12 год 10 хв 17.04.2024, здійснивши виклик учасників судового провадження та надавши вимогу на відконвоювання обвинуваченого в зал судового засідання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1