Справа № 711/3123/24
Номер провадження 1-кп/711/372/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001461 від 11.10.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , судимого вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2023 у справі №711/6012/20 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаного вироку суду, який набрав законної сили та будучи ознайомлений з ним, з метою невиконання вироку суду щодо позбавлення права керувати транспортними засобами, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду 04.07.2023 близько 14 години 15 хвилин, керуючи автомобілем «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці В. Чорновола, біля будинку 185 у м. Черкаси, Черкаської області, не переконався в безпечності, не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході та допустив на неї наїзд, чим порушив п.п. 2.3 «б»,18.1 Правил дорожнього руху України та в подальшому працівниками УПП в Черкаській області щодо нього було складено протокол по справі про адміністративне правопорушення від 04.10.2023 серії ААД № 457535, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (постанова Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.10.2023 справа №711/7226/23) та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 04.07.2023 серії ЕАС № 7279822, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, визнав повністю та суду пояснив, що факти викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Він був обізнаний про заборону керування транспортним засобом за вироком суду, але так склалися обставини, що потрібно було терміново забрати свій автомобіль з гаражу знайомих, а допомогти в цьому йому ніхто не зміг. Тому, він самостійно сів за кермо та вчинив ДТП. На даний час він продав автомобіль та боїться сідати за кермо. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив та повністю визнав, просив суворо не карати, надавши шанс на виправлення. Також просив врахувати що під час досудового розслідування він визнавав свою провину, зробивши для себе належні висновки, вибачився, засуджує свою поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та судом встановлено, що учасники зазначеного кримінального провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 ч. 3 КПК України, відповідно до яких останні будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 389 КК України -ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права займатись певною діяльністю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, не одружений, але проживає однією сім`єю з ОСОБА_7 та сином ОСОБА_8 , 2012 р.н., має на утриманні маму ОСОБА_9 , 1948 р.н., яка являється особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не є особою з інвалідністю, має тяжке інфекційне захворювання, офіційно не працевлаштований, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Частина друга статті 389 КПК України передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Обираючи дану міру покарання, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України покарання у вигляді виправних робіт не застосовується до непрацездатних, оскільки обвинувачений не працевлаштований, тому призначати покарання у вигляді виправних робіт суд вважає не доцільно. А покарання у вигляді пробаційного нагляду, не створить відносно обвинуваченого належного виховного впливу, тому для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання за ч. 1 ст. 389 КК України увиді обмеження волі.

Підстави для застосування ст. 71 КК України відсутні, оскільки штраф за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.01.2023 за ч. 1 ст. 286 КК України в розмірі 51000 грн. повністю сплачений ОСОБА_4 згідно квитанції № від 14.04.2023.

Суд вважає можливим виправлення засудженого без відбування реального покарання та приймає рішення звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 76 цього Кодексу.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1