ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/270/24 Справа № 703/2068/22 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси об`єднані кримінальні провадження № 0000337 від 15.06.2022, № 0000658 від 24.10.2022, № 0000055 від 17.01.2023 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями, його захисника - адвоката ОСОБА_8 , прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

- 04.02.1998 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року, із застосуванням ст. 46-1 КК України 1960 року, на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

- 14.05.1999 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України 1960 року, на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 25.02.2004 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 19.03.2008 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 09.06.2015 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, на 14 років позбавлення волі; звільнений з місць позбавлення волі 13.08.2021 по відбуттю строку покарання,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на 6 (шість) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня набрання вироком законної сили, а на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано у строк відбутого покарання термін його попереднього ув`язнення з 09.04.2023 і до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у загальній сумі 5285, 84 грн.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану (введений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2101-ХІ, дію якого неодноразово було продовжено), будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення проти власності, повторно, 03.06.2022 близько 13 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_3 , під час спільного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_10 , діючи з раптово виниклим умислом, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, скориставшись безпечним ставленням потерпілого, вчинив крадіжку належного ОСОБА_10 мобільного телефону «Redmi 9А» 2/32 GB, який останній перед цим передав обвинуваченому для здійснення телефонного дзвінка. Вартість вказаного мобільного телефону, згідно з висновком експерта від 23.06.2022 №СЕ-19/124-22/6227-ТВ, становить 2900 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, 10.10.2022 близько 17 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_4 , достовірно знаючи про те, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, введений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2101-ХІ, дію якого неодноразово було продовжено, а востаннє Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення проти власності, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вважаючи, що його дії будуть непомічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільних телефонів марки «Samsung J3», вартістю 500 грн., та марки «Cubot МАХ 3», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 15.11.2022 № СЕ-19/124- 22/11857-ТВ, становить 5443 грн. 99 коп., належних ОСОБА_11 , після чого з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, у період часу з 23 год. 30 хв. 23.09.2022 по 00 год. 40 хв. 24.09.2022, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 , за раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи про те, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, введений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2101-ХІ, дію якого неодноразово було продовжено, а востаннє Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення проти власності, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вважаючи, що його дії будуть непомічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 3500 грн. та мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 9А», належного ОСОБА_12 , вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 14.11.2022 № СЕ-19/124-22/І1855-ТВ, становить 4947 грн. 43 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 8447 грн. 43 коп.

Він же, достовірно знаючи про те, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, введений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2101-ХІ, дію якого неодноразово було продовжено, а востаннє Указом Президента України ОСОБА_13 від 07.11.2022 № 757/2022), будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення проти власності, 16.01.2023 близько 21 год. 00 хв., діючи спільно із особою, матеріали щодо якої, на підставі ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.09.2023, постановленої під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження №0000337 від 15.06.2022 (судовий номер 703/2068/22), виділено в окреме провадження, перебуваючи біля під`їзду №2, що розташований за адресою АДРЕСА_7, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно, скоїв крадіжку ліхтаря марки XinWei XW6559 3000W, вартістю 70 грн., чоловічої барсетки вартістю 50 грн., в якій знаходився гаманець вартістю 50 грн., 21000 грн., що належать ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, таємно, скоїв крадіжку мобільного телефону марки Samsung Galaxy A 52 8/256 gb, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 30.01.2023 №СЕ-19/124-23/1092-ТВ, становить 8633 грн., 33 коп., що належить ОСОБА_14 , чим завдали останньому матеріальної шкоди на загальну суму 30003 грн. 33 коп. та з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї від 29.12.2023 та 16.01.2024 обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2023, як незаконний та необґрунтований, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що будь-яких інкримінованих йому органом досудового розслідування дій він не вчиняв. Разом з цим, його свідомо оговорили та зробили співучасником злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , обвинувачений ОСОБА_18 , який є наркозалежним та алкозалежним, раніше неодноразово судимим за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України. У зв`язку з чим він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 383, 384 КК України.

Заявляє про вчинення щодо нього злочинів слідчими ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які зловживаючи владою та своїм становищем підробили та сфальсифікували матеріали кримінального провадження, створивши штучні докази його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Крім того стверджує, що прокурор ОСОБА_9 , зловживаючи владою та посадою, маючи вплив на слідчих, в порушення вимог чинного законодавства, свідомо сприяє, підтримуючи публічне обвинувачення щодо нього, фальсифікації, фабрикації та штучному створенню доказів з метою його притягнення до кримінальної відповідальності і покриваючи злочинну діяльність слідчих, які проводили досудове розслідування. Такими діями прокурор та слідчі ввели в оману суддю ОСОБА_1 під час судового розгляду, що призвело до ухвалення ним незаконного вироку, а також було наслідком вчиненої ним спроби самогубства.

Зазначає, що крадіжка майна потерпілого ОСОБА_14 була вчинена ОСОБА_18 , а він лише здав в ломбард мобільний телефон на прохання останнього. Однак, прикриваючи його злочинну діяльність ОСОБА_15 , яка була матеріально залежна від ОСОБА_18 і була його співмешканкою, а також потерпілий ОСОБА_14 , на якого чинив тиск останній, надали неправдиві показання щодо причетності до вчиненого злочину ОСОБА_7 .

Вказує, що під час досудового розслідування та будучи допитаним у судовому засіданні 24.08.2023 ОСОБА_18 винуватість у вчиненому визнав в повному обсязі та зазначив, що саме він викрав майно ОСОБА_14 , після чого змінив показання, переклавши усю провину за вчинене на нього. Вказані показання ОСОБА_18 є завідомо неправдивими, наданими з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Разом з цим, на наведене не звернуто увагу судом, що призвело до ухвалення судового рішення, яке не відповідає фактичним обставинам провадження.

Звертає увагу на те, що показання надані свідком ОСОБА_15 під час судового розгляду відрізняються від тих, які вона надавала 30.01.2023 та 02.02.2023 під час досудового розслідування і спрямовані виключно на те, щоб виправдати дії ОСОБА_18 , поклавши усю провину на нього. Зазначає, що посилання свідка про те, що він ( ОСОБА_7 ) чинив на неї тиск і просив не давати показання щодо нього, є надуманими і не підтвердженими належними та допустимими доказами. Також зазначає про те, що судом не взято до уваги процесуальну поведінку свідка ОСОБА_15 , яка, достовірно знаючи про дати судових засідань, оскільки проживала разом із ОСОБА_18 , свідомо не з`являлась в суд.

Вказує, що судом не враховано той факт, що у паспорті ОСОБА_18 наявна відмітка «кредитів не давати», що підтверджує ту обставину, що він не міг здати викрадений ним у ОСОБА_14 телефон в ломбард. Саме у зв`язку з цим він попросив його ( ОСОБА_7 ) здати телефон на свій паспорт, про що не було відомо свідку ОСОБА_15 . Вказані обставини підтвердила під час досудового розслідування його цивільна дружина ОСОБА_22 , якій він розповів про події, що мали місце та про те, що мобільний телефон йому надав саме ОСОБА_18 , для здачі в ломбард. Разом з цим, з метою уникнення ОСОБА_18 кримінальної відповідальності за вчинене такі показання свідка ОСОБА_22 не занесені слідчим в протокол допиту останньої. Звертає увагу на те, що судом не надана оцінка факту добровільної видачі ним чеку та повідомлення працівників поліції про обставини здачі мобільного телефону, викраденого ОСОБА_18 , в ломбард.

Додатково зазначає, що під час досудового розслідування та судового розгляду не було достеменно встановлено, звідки було викрадено мобільний телефон ОСОБА_14 .

По епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_10 , зазначає, що судом не враховано заяву потерпілого про вчинений щодо нього злочин від 11.06.2022, згідно якої він повідомив про те, що 03.06.2022 близько 12 год. на території міського парку в м. Сміла по вул. Перемоги, він дав для дзвінка невідомому чоловіку свій мобільний телефон, після чого він з телефоном зник. В обвинувальному акті викладені показання потерпілого ОСОБА_10 , які він надавав під час досудового розслідування, однак вказані показання не відображені у вироку суду першої інстанції. Також не звернуто увагу на те, що даний обвинувальний акт затверджений прокурором ОСОБА_9 в супереч положень ст. 36 КПК України, тобто за штучно створеним і не підтвердженим доказами обвинуваченням. Зазначає, що пред`явлене йому обвинувачення по епізоду крадіжки мобільного телефону ОСОБА_10 суперечить його заяві від 11.06.2022 про вчинення злочину та його показанням наданим під час досудового розслідування та судового розгляду. Зокрема, потерпілий в судовому засіданні 15.09.2023 змінив надані ним показання та зазначив про травму голови і провали в пам`яті. При цьому потерпілий зазначив про те, що згадав, що добровільно надав ОСОБА_7 свій мобільний телефон, після чого відлучився з місця їх спільного перебування, а у подальшому заблукав та не міг знайти місця, де він його чекав. Також потерпілий заперечив ту обставину, що на нього здійснювався тиск обвинуваченим через третіх осіб, зокрема чоловіка на ім`я ОСОБА_23 та повідомив, що останній дзвонив з приводу роботи і пропонував зустрітися. Тому стверджує, що посилання суду у вироку на те, що на потерпілого чинився тиск з боку обвинуваченого, є надуманими і не підтвердженими належними та допустимими доказами. Зазначає, що судом не звернуто увагу на те, що він вказав кому продав мобільний телефон, наданий йому ОСОБА_10 , для його вилучення та повернення останньому. При цьому, зауважує, що даний мобільний телефон був вилучений у свідка ОСОБА_24 працівниками поліції без участі понятих. Узагальнюючи викладене, визнає той факт, що розпорядився телефоном потерпілого ОСОБА_10 на власний розсуд, продавши, з приводу чого розкаюється, однак зазначає, що телефон останній йому надав і він його не викрадав, що узгоджується з показаннями потерпілого, наданими під час судового розгляду.

Щодо епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 , вказує, що остання завідомо неправдиво повідомила про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, що не перевірено судом і не знайшло своє відображення у судовому рішенні. Зокрема, в заяві від 23.10.2022 ОСОБА_12 зазначила, що невідома особа, а не ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу викрала майно. При цьому яке саме майно викрадено, не вказано як в заяві про вчинення злочину так і в обвинувальному акті. Потерпіла постійна змінювала свої показання з приводу майна, яке у неї було викрадено, що, на думку обвинуваченого, вказує на те, що як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду вона давала завідомо неправдиві показання.

Крім того вказує, що товарознавча експертиза від 14.11.2022, якою оцінено вартість викраденого у ОСОБА_12 майна, є штучно створеним доказом, оскільки телефон останньої не вилучався з ломбарду і потерпілій не повернутий, тому у експертів не було можливості його ідентифікувати та визначити можливу вартість.

Звертає увагу на те, що ні під час досудового розслідування, а ні під час судового розгляду не було перевірено його показання та показання свідка ОСОБА_22 і не встановлено особу на ім`я ОСОБА_25 , який здійснив крадіжку речей та продуктів харчування у потерпілої ОСОБА_12 .

Зазначає, що під час досудового розслідування допитаний в якості свідка ОСОБА_16 , який не був ознайомлений зі змістом протоколу його допиту і лише його підписав, що останній підтвердив під час судового розгляду. Наведене, на думку обвинуваченого, вказує на проведення досудового розслідування з істотним порушенням вимог процесуального закону, зловживання владою та підроблення документів слідчим. При цьому вказаного свідка не пред`явлено до впізнання свідку ОСОБА_22 , яку особа на ім`я ОСОБА_25 просив здати в ломбард телефон.

По епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_11 стверджує, що останній за попередньою змовою із матір`ю ОСОБА_17 надали завідомо неправдиві показання про вчинений злочин 10.10.2022 та причетність до нього обвинуваченого ОСОБА_7 . Зазначає, що крадіжку з домоволодіння ОСОБА_11 вчинив ОСОБА_26 , оскільки потерпілий був винен йому гроші за викрадені речі. При цьому він активно допомагав потерпілому знайти його речі і коли вони були знайдені повідомив ОСОБА_17 у вайбер про це, зазначивши, що вони будуть повернуті ОСОБА_11 . З огляду на наведене, переписка на яку посилається суд в обгрунтування його винуватості по даному епізоду, не стосується обставин вчинення крадіжки у ОСОБА_11 . Стверджує, що крадіжку майна ОСОБА_11 вчинив саме ОСОБА_26 , а він - ОСОБА_7 лише допомагав потерпілому їх відшукати. Крім того вказує на те, що під час досудового розслідування та судового розгляду не було встановлено, коли саме він залишив домоволодіння ОСОБА_11 і коли було викрадено мобільні телефони останнього, що має істотне значення для встановлення дійсних обставин кримінального провадження. Також не перевірено і не оцінено у сукупності з обставинами крадіжки, його посилання про розмову потерпілого із сестрою, а також про те, що в його присутності із домоволодіння вибігла належна потерпілому собака і вони її розшукували.

Зазначає, що товарознавча експертиза, якою оцінено вартість викраденого у ОСОБА_11 майна, є штучно створеним доказом, оскільки телефон «Кубот Макс 3» не вилучався і потерпілому не повернутий, тому у експертів не було можливості його ідентифікувати та визначити можливу вартість. Крім того, згідно товарного чеку даний телефон був придбаний за 4350 грн., що не узгоджується із даними висновку експерта про те, що його вартість складає 5443 грн. 99 коп.

Ставить під сумнів слідчу дію - впізнання особи, де потерпілі та свідки впізнали його як особу, що вчинила кримінальне правопорушення по фотознімкам, що суперечить положенням процесуального закону. Додатково зауважує про те, що за його участю під час досудового розслідування не було проведено слідчий експеримент, що призвело до невірного встановлення фактичних обставин провадження.

Звертає увагу на грубе порушення його права на захист під час досудового розслідування і не надання йому реєстру процесуальних дій, що суперечить вимогам процесуального закону, а також часткове ознайомлення з матеріалами досудового розслідування за відсутності адвоката.

Зазначає про недопустимість посилання у вироку на його попередні судимості по яким він відбув покарання і які не стосуються пред`явленого в даному кримінальному провадженні обвинувачення. Також стверджує, що у вироку міститься посилання на потерпілого ОСОБА_27 щодо якого за обвинувальним актом обвинувачення не пред`явлено. Крім того посилається на те, що він перебуває у цивільному шлюбі, має двох дітей 1999 та 2009 року народження і тимчасово не працює у зв`язку із тим, що перебуває під вартою, а посилання у вироку на протилежне, є недоречним.

Вказує також на те, що у судовому рішенні міститься посилання на ч. 4 ст. 115 КК України, яка йому не інкримінується за пред`явленим йому обвинуваченням.

Стверджує, що не стосується даного кримінального провадження та не є доказом його винуватості наданий прокурором відеозапис з камери відеоспостереження, яким зафіксовано факт його розрахунку за придбаний ним та ОСОБА_18 товар в магазині «АТБ».

Зауважує, що в обвинувальному акті в кримінальному провадженні № 0000337 від 15.06.2022 міститься посилання на те, що він проживає по АДРЕСА_6 , що не відповідає дійсності, оскільки за вказаною адресою він ніколи не проживав. Також зазначено, що він не має реєстрації, що також не відповідає дійсності, оскільки він зареєстрований по

АДРЕСА_1 апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та просить призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На думку захисника, матеріали кримінального провадження вказують на поверхневе, неповне і невідповідне проведення досудового розслідування, а встановлені обставини, що підлягають доказуванню, мають суттєві недоліки.

Зокрема, по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 зазначає, що останній вказував, що мобільний телефон віддав ОСОБА_7 самостійно і не має до нього жодних матеріальних претензій. Крім того ОСОБА_10 змінював показання щодо місця, де відбувалася подія, вказуючи спочатку, що все відбулося по вул. Перемоги в районі парку, а потім по вул. Незалежності, біля магазину «Делікат» у дворі багатоповерхівки. Судом не звернуто увагу на наведені розбіжності і показання обвинуваченого про те, що він не користувався безпорадним станом ОСОБА_10 , який сам віддав йому мобільний телефон, після чого відійшов і не повернувся. Вказує, що під час досудового розслідування не були встановлені та допитані жінки, з якими спілкувався ОСОБА_10 після того, як відійшов від ОСОБА_7 .

Щодо епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 вказує, що ОСОБА_7 під час судового розгляду наполягав на тому, що хотів допомогти повернути документи ОСОБА_11 і його мобільний телефон не забирав. Стверджував, що інша стороння особа мала вільний доступ до території подвір`я потерпілого, яка органом досудового розслідування не встановлена.

Щодо епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 зазначає, що обвинувачений підтвердив факт перебування в гостях у останньої, однак зазначав, що її майна не брав. При цьому наголошував на тому, що коли вийшов з помешкання потерпілої на вулиці зустрів чоловіка на ім`я ОСОБА_25 , який не має постійного місця проживання, який повідомив, що іде до ОСОБА_12 придбати горілку. Особу вказаного чоловіка під час досудового розслідування не встановлено і не перевірено його можливу причетність до викрадення майна ОСОБА_12 .

Щодо епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 вказує, що його барсетку з речами викрав ОСОБА_18 , яку передав своїй співмешканці ОСОБА_28 . При цьому обвинувачений наголошував на тому, що до викрадення не має жодного відношення, вміст барсетки побачив в квартирі, де ОСОБА_18 надав йому кошти. Звертає увагу на тому, що по даному епізоду не з`ясовано звідки у ОСОБА_14 було викрадено телефон та інші речі та де вони перебували до крадіжки. Зазначає, що у своїх показаннях ОСОБА_18 визнавав свою вину у викраденні майна ОСОБА_14 , а у подальшому провину переклав на ОСОБА_7 , з чим останній не погоджується.

Захисник вказує, що посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 в магазині розраховувався грошима, які були викрадені у потерпілого ОСОБА_14 , що зафіксовано на відеозаписі з камери відеоспостереження, спростовуються показаннями обвинуваченого, який зазначав, що розраховувався власними коштами, які не мають відношення до крадіжки. Звертає увагу на те, що грошові кошти, якими ОСОБА_7 розраховувався в магазині під час досудового розслідування вилучені не були, тому у сторони обвинувачення відсутні підстави стверджувати, що це були гроші саме потерпілого ОСОБА_14 .

Зазначає про необ`єктивність показань свідка ОСОБА_29 про обставини вчинення крадіжки у ОСОБА_14 , оскільки вона є зацікавленою в провадженні особою та певний час проживала із ОСОБА_18 однією сім`єю.

Вказує на недоліки проведеного в кримінальному провадженні впізнання за участі потерпілих, оскільки воно проводилося по фотокартках, а не наживо.

Додатково звертає увагу на те, що під час звернення потерпілих із заявами про вчинені злочини, вони вказували на те, що крадіжка вчинена невідомою особою, а не ОСОБА_7 , що, на думку сторони захисту, є недоліком.

Також стверджує, що частину мобільних телефонів про викрадення яких вказують потерпілі, не знайдено і під час досудового розслідування не вилучено, а експертизи по вказаним телефонам проведені без їх наявності.

Крім того зазначає, що судом не звернуто увагу на те, що показання потерпілих і свідків містять суттєві розбіжності, а також на те, що в даному кримінальному провадженні не проведено експертизи щодо слідів, вилучених на речових доказах - викраденому майні, тобто не встановлено, хто саме до нього мав доступ.

Захисник вказує, що в даному кримінальному провадженні не було проведено слідчий експеримент з обвинуваченим ОСОБА_7 , що є недоліком досудового розслідування і вказує на його неповноту.

Вказує також на те, що у судовому рішенні міститься посилання на ч. 4 ст. 115 КК України, яка не інкримінується ОСОБА_7 за пред`явленим йому обвинуваченням.

Акцентує увагу на тому, що судом не достатньо були оцінені та враховані обставини добровільної видачі і сприяння ОСОБА_7 правоохоронним органам щодо вилучення, встановлення місця перебування і повернення мобільних телефонів під час досудового розслідування.

Додатково зазначає, що під час досудового розслідування не були перевірені показання ОСОБА_7 про те, що він лише здавав мобільні телефони до ломбарду та викупав їх, однак не викрадав.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.12.2023 через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить, дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі. При цьому строк покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Прокурор, не заперечуючи доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, посилаючись на положення ст.ст. 50, 65 та роз`яснення Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», зазначає, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання не достатньо враховано те, що він не визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і намагався її перекласти на інших осіб. Крім того судом не враховано, що ОСОБА_7 через третіх осіб чинив тиск на потерпілого ОСОБА_10 , намагався вплинути на свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , з метою зміни ними показань. Також обвинувачений намагався, шляхом завдання собі фізичного болю та тілесних ушкоджень, а також обвинувачуючи слідчих та прокурора в доведенні його до суїциду, вплинути на суддю.

На думку сторони обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також дані про його особу, який неодноразово судимий за корисливі злочини, в тому числі пов`язані із вбивством з корисливих мотивів, не працює, не має постійного доходу та веде аморальний спосіб життя, у сукупності вказують на необхідність призначення останньому більш суворого за розміром покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На апеляційну скаргу прокурора обвинуваченим ОСОБА_7 подані заперечення, які зводяться до необхідності скасування вироку суду першої інстанції з наведених ним в апеляційній скарзі і доповненнях до неї підстав та безпідставності апеляційних вимог сторони обвинувачення.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , що, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог сторони захисту в повному обсязі та безпідставність апеляційної скарги прокурора, прокурора про задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення та залишення без задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши, та обміркувавши над доводами апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не належать.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише в тому разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають встановленим судом фактичним обставинам провадження і ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України визнав частково, не заперечив причетність до зазначених в обвинувальних актах подій, однак заявив про незгоду із встановленими органом досудового розслідування обставинами та кваліфікацією його дій.

Зокрема, по епізоду викрадення мобільного телефону ОСОБА_10 . ОСОБА_7 показав, що з потерпілим він познайомився у парку в м. Сміла. Під час спілкування вони разом вжили алкогольні напої. Коли на його мобільному телефоні сіла батарея, ОСОБА_10 , для здійснення дзвінка, сам надав йому свій телефон. Потім ОСОБА_10 пішов до туалету і назад не повернувся. Заходів для повернення ОСОБА_10 мобільного телефону він не вживав. Деякий час мобільний телефон потерпілого перебував у нього і, оскільки йому потрібні були кошти, він його разом зі своїм мобільним телефоном здав у ломбард, однак у подальшому викупив і в цей же день знайшов покупця, якому запропонував придбати на вибір або власний мобільний телефон або мобільний телефон належний ОСОБА_10 . Покупець придбав саме мобільний телефон потерпілого. Працівникам поліції він повідомив, де знаходиться мобільний телефон ОСОБА_10 , внаслідок чого він був вилучений. Стверджує, що мобільний телефон у ОСОБА_10 не викрадав, потерпілий самостійно його віддав йому. Також підтвердив ту обставину, що настройки мобільного телефону ОСОБА_10 ним були скинуті до заводських.

По епізоду викрадення мобільних телефонів ОСОБА_11 . ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_11 йому повідомив, що неподалік будинку АДРЕСА_7 загубив барсетку з документами. Він погодився допомогти йому у її пошуках. Знайшовши барсетку він пішов до ОСОБА_11 додому, де на подвір`ї будинку вони вживали горілку. В цей час до них вийшла матір ОСОБА_11 , вони обмінялись номерами телефонів, після чого вона попросила зробити фото знайдених документів ОСОБА_11 та надіслати їй, а вона, в свою чергу, за їх повернення віддячить, шляхом надання 1000 гривень. Потім з двору будинку вибігла собака, у зв`язку з чим ОСОБА_11 та його матір пішли на вулицю її шукати, а він пішов за ними. У цей час йому зателефонував ОСОБА_26 , якому він повідомив, що прийшов до ОСОБА_11 розмовляти про документи. У подальшому ОСОБА_26 зайшов до двору ОСОБА_30 , однак що він там робив, йому невідомо. Вже у квартирі ОСОБА_26 він побачив у останнього мобільні телефони та запитав, навіщо він їх забрав, на що ОСОБА_26 повідомив, що коли йому сплатять кошти за викрадені речі, тоді він їх поверне. У подальшому він сказав ОСОБА_26 віддати ОСОБА_11 знайдені речі і телефони. Однак ОСОБА_26 віддав лише барсетку з документами і не віддав телефони. У зв`язку з цим між ним та ОСОБА_26 відбулася сварка, під час якої він відібрав у останнього один з телефонів ОСОБА_11 , який добровільно видав працівникам поліції. Інший телефон залишався у ОСОБА_26 , куди він його подів, йому невідомо.

По епізоду викрадення мобільного телефону ОСОБА_12 ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_12 запросила його та ОСОБА_22 піти до її квартири випити горілки. У квартирі ОСОБА_12 вони перебували близько години і коли почали збиратися додому, йому зателефонував ОСОБА_26 , який запитав, де він знаходиться та поцікавився, чи можна у ОСОБА_12 придбати горілку, на що він відповів ствердно. Коли близько 23 год. він та ОСОБА_22 виходили з під`їзду будинку ОСОБА_12 , їм назустріч йшов ОСОБА_26 з чоловіком на ім`я ОСОБА_25 , який за національність є ромом або вірменом. У подальшому разом з ОСОБА_26 вони пішли додому до останнього, а приблизно через 15-20 хвилин до них прийшов ОСОБА_25 , який приніс горілку, закуску, а також мав при собі велику сумку. Вранці ОСОБА_25 дістав мобільний телефон «Redmi», повідомив, що це його телефон та попросив здати його в ломбард. Оскільки у нього не було документів, він повідомив, що можливо здати телефон за документами ОСОБА_22 . Після того, як ОСОБА_22 здала мобільний телефон в ломбард, вони поділили отримані кошти між собою.

По епізоду викрадення майна ОСОБА_14 . ОСОБА_7 показав, що разом із ОСОБА_22 приїхали до м. Сміла з м. Києва, де працювали. Їх зустрів ОСОБА_18 та запросив додому до ОСОБА_15 . Вони придбали горілку та продукти харчування, після чого перебували у ОСОБА_18 . У подальшому ОСОБА_22 пішла додому, а він іще деякий час знаходився у ОСОБА_15 17.01.2023 вони ходили в магазин «Делікат», де купували цигарки. Дорогою назад ОСОБА_18 йшов попереду нього, а потім він втратив його з поля зору. Прийшовши до ОСОБА_18 він побачив чоловіка, барсетку якого він не чіпав. Він не бачив як ОСОБА_18 взяв барсетку чоловіка. Потім він та ОСОБА_18 пішли додому до ОСОБА_15 . У тамбурі квартири ОСОБА_18 витяг з під куртки барсетку, дістав з неї гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 1000 грн, яку, разом з мобільним телефоном, віддав йому, а саму барсетку віддав ОСОБА_15 .. Потім в магазині АТБ він за власні кошти, їх було близько 800 грн, придбав продукти харчування та горілку. Оскільки телефон, який знаходився у барсетці, не вмикався, ОСОБА_18 запропонував здати його в ломбард. У ОСОБА_18 були відсутні документи, тому він запропонував це зробити йому. На проханням останнього ОСОБА_18 він поїхав до м. Черкаси, де здав в ломбард мобільний телефон. Повернувшись до м. Сміла, він посварився із ОСОБА_18 і залишив собі кошти за телефон надані в ломбарді.

Узагальнюючи показання ОСОБА_7 зазначив, що вину визнає виключно в тому, що здавав викрадені іншими особами телефони до ломбардів, однак до їх викрадень він жодного відношення не має.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_18 , матеріали кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України щодо якого виділені в окреме провадження 14.09.2023, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення по епізоду крадіжки майна потерпілого ОСОБА_14 , в якому обвинувачується спільно із ОСОБА_7 , визнав та показав, що 14.01.2023 зустрів ОСОБА_7 та його співмешканку ОСОБА_22 на залізничному вокзалі. З дозволу його цивільної дружини ОСОБА_15 . ОСОБА_7 тимчасово поселився у них у квартирі АДРЕСА_8 . Близько 21:30 год. 16.01.2023 вони йшли додому і біля другого під`їзду будинку ОСОБА_7 помітив барсетку, яка лежала поряд з автомобілем і підняв її. Ідучи далі на клумбі вони побачили працюючий ліхтарик, неподалік від якого лежав потерпілий. Він підняв ліхтарик, а ОСОБА_7 підійшов до потерпілого запитати, чи потрібна йому допомога. Потім ОСОБА_7 повідомив, що потерпілий спить і близько 30 секунд перебував поза межами його поля зору. Коли зайшли в під`їзд ОСОБА_7 повідомив, що барсетка порожня. Барсетку і ліхтарик потерпілого до квартири ніс він ( ОСОБА_18 ). Коли прийшли, то він сказав ОСОБА_15 , що знайшли барсетку, яку вона поклала в шафу. Вміст барсетки він не перевіряв. Він бачив у ОСОБА_7 гаманець з грошима. На його думку, гаманець з`явився у ОСОБА_7 після того, як він підходив до потерпілого. Близько 21 год. 45 хв. вони ходили у магазин «АТБ», де ОСОБА_7 розповів, що знайшов гаманець з картками. Коли повернулися додому до ОСОБА_15 , остання повідомила, що знайшла у барсетці 20 тис. грн. Вказані гроші ОСОБА_7 перерахував та поділив по 10 тис. грн. кожному. Через 2-3 дні прийшли працівники поліції, яким він віддав 1200 грн, посвідчення та барсетку, а пізніше у відділку віддав ліхтарик. З`ясувалося, що у ОСОБА_7 був гаманець потерпілого із картками. Барсетку перед цим він закинув у комірку до сусіда між третім та другим поверхами. Як йому стало відомо пізніше, ОСОБА_7 здав у ломбард телефон потерпілого і з отриманими грошима не поділився. На його думку, ОСОБА_7 витягнув телефон із внутрішньої кишені одягу потерпілого.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_7 позицію щодо невизнання встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції фактичних обставин провадження, винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку доказами, в тому числі:

- показаннями потерпілого ОСОБА_14 про те, що 16.01.2023 близько 19 год. він в кафе «Сова» вживав алкогольні напої. Коли йшов додому втратив свідомість, можливо упав, однак склалося враження, що його вдарили. Коли прийшов до тями, зрозумів, що лежить на землі, мав тілесні ушкодження у виді розсічення над правою бровою. Потім з`ясувалося, що зникли речі, які були при ньому, зокрема барсетка із 21 тис. грн., купюрами по 1000 та 500 грн., ліхтарик, смартфон, гаманець із грошовими коштами, банківські картки, посвідчення пенсіонера. Слідчим йому повернуто барсетку, посвідчення, дисконтну карту, ліхтарик, 1200 грн двома купюрами по 500 грн та однією 200 грн, смартфон;

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 про те, що територію міста Сміла не добре знає, оскільки є переселенцем. 03.06.2022 відпочивав у парку, пив пиво. До нього підійшов ОСОБА_7 , вони познайомилися, сходили у магазин, де він за власні кошти придбав коньяк та напій «Рево». У подальшому вони разом розпили спиртні напої. ОСОБА_7 попрохав дати йому телефон, щоб зателефонувати, на що він погодився та надав власний смартфон «Xiaomi Redmi 9A», попередньо набравши номер телефону, продиктований останнім. В цей час він спілкувався із жіночками, що сиділи на лавці, не слідкував за діями ОСОБА_7 і останній зник. Після зникнення ОСОБА_7 із його телефоном він півгодини лишався на місці, розраховував, що він повернеться. Прийшовши додому він набрав свій номер, але телефон був вимкнений. Мобільний телефон йому був повернутий працівниками поліції. 03.10.2023 потерпілий ОСОБА_10 частково змінив показання, які були ним надані раніше та показав, що після спільного вживання алкогольних напоїв вони підійшли до бабок, які сиділи на лавці. Він віддав ОСОБА_7 свій мобільний телефон, оскільки йому необхідно було зателефонувати по роботі. Після цього він відійшов від місця знаходження ОСОБА_7 та зайшов за будинок для справляння природних потреб. Потім він заблукав між будинками та вийшов біля якогось переїзду. Близько 20-40 хвилин він ходив та шукав місце, де він розстався з ОСОБА_7 , однак даного місця не знайшов і пішов додому. Додав, що після надання ним попередніх показань, до нього зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_23 , який представився товаришем ОСОБА_7 , запропонував познайомитися, зустрітися та поспілкуватися. З вказаним чоловіком він не зустрічався і він не просив його змінювати показання;

- показаннями потерпілої ОСОБА_12 про те, що 23.09.2022 близько 21 год. вона запросила ОСОБА_7 та ОСОБА_22 до своєї квартири, де пригощала їжею та спиртним. Наступного дня виявила відкритий гаманець, з якого зникло 3600 грн. Також зник її телефон «Xiaomi Redmi 9A», інший несправний телефон, продукти харчування, біжутерія, зимове пальто та годинник. Пізніше невідомий чоловік повернув їй пальто, за вказівкою ОСОБА_22 . Впевнена, що ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_22 викрали належне їй майно, оскільки інших людей в її квартирі не було. Їй відомий чоловік - безхатько на ім`я ОСОБА_31 , на якого вказує ОСОБА_7 , однак останній не приходив до неї додому жодного разу;

- показаннями потерпілого ОСОБА_27 про те, що він загубив наплічну сумочку з паспортом та повісткою до військкомату. Коли наступного дня її шукав, через знайомого ОСОБА_26 познайомився з ОСОБА_7 , який пообіцяв йому знайти загублені речі, однак вказав, що така послуг не є безкоштовною. У цей же день ОСОБА_7 повідомив, що знайшов його документи, у зв`язку з чим йому потрібні гроші, яких у нього на той час в наявності не було. Близько 18 год. ОСОБА_7 прийшов до нього додому за адресою, яку він йому попередньо вказав, і він його запросив на подвір`я будинку. До них також виходила його мати ОСОБА_17 . Вони спілкувалися з ОСОБА_7 , обмінялися номерами телефонів. Зокрема, між ними була розмова щодо повернення його сумочки з документами, а ОСОБА_17 просила надати підтвердження того, що документи дійсно знайдені. Потім мати зайшла до будинку, а через деякий час покликала його, так як телефонувала сестра із за кордону. У зв`язку з чим він зайшов до будинку, де перебував близько 5 хвилин, залишивши два свої мобільні телефони «Samsung J3» та «Cubot max 3» у дворі під накриттям. Коли повернувся, виявив відсутність ОСОБА_7 та його двох мобільних телефонів. Він шукав ОСОБА_7 , виходив на вулицю, однак не знайшов, крім того він телефонував йому з телефону матері, однак останній не відповідав. Через деякий час ОСОБА_7 сам зателефонував на телефон матері та повідомив, що якщо не буде коштів, то він не поверне документи. Працівниками поліції йому було повернуто телефон «Samsung J3». Приблизно через місяць ОСОБА_26 повернув його сумочку, в якій знаходився гаманець, кредитні картки, паспорт. У повернутому гаманці також перебували сім-картки від обох мобільних телефонів, які були викрадені. ОСОБА_7 скидав фото документів, які були ним загублені на мобільний телефон матері та вимагав надати йому кошти. Зазначив, що у день викрадення мобільних телефонів ОСОБА_26 до його будинку не приходив. Також додав, що ОСОБА_17 , знаходячись в будинку, фотографувала ОСОБА_7 , коли він перебував на подвір`ї. Підтвердив той факт, що він з матір`ю виходили з подвір`я на вулицю, оскільки з двору вибігла собака, при цьому від хвіртки далеко не відходили;

- показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що він здійснює торгівлю телефонних апаратів та аксесуарів до них на центральному ринку в м. Сміла. 14.06.2022 близько 15 год. до його торгівельного місця прийшов ОСОБА_7 із жінкою, який приніс два смартфони «Xiaomi Redmi 9А» та запропонував викупити будь-який із них. Він викупив один із телефонів за 2000 грн. Через 3-5 днів до нього прийшли працівники поліції, яким він добровільно видав придбаний смартфон;

- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що з 2010 року вона з ОСОБА_7 фактично проживала сім`єю. У вересні 2022 року близько 18-19 год. вона та ОСОБА_7 пішли до ОСОБА_12 придбати горілку та цигарки. ОСОБА_12 з квартири їм винесла горілку, цигарки, а також запропонувала приєднатися до їх компанії. Пізніше ОСОБА_12 запросила її та ОСОБА_7 до своєї квартири, де накрила стіл та пригощала їх горілкою. У даній квартирі вони перебували близько години. В цей час ОСОБА_7 хтось телефонував, він спілкувався по мобільному телефону, після чого повідомив, що йому необхідно йти у справах. У подальшому вона пішла до матері, яка проживає в квартирі АДРЕСА_9 , а ОСОБА_7 - у власних справах. У матері вона перебувала до ранку, а потім поїхала додому за адресою, де вона проживала з ОСОБА_7 . Підвечір ОСОБА_7 прийшов додому з ОСОБА_25 , який попросив її здати мобільний телефон, оскільки у нього були відсутні документи, що посвідчують особу. Також ОСОБА_25 повідомив, що отриманими за телефон коштами він поділиться з ОСОБА_7 . Вона погодилася на таке прохання та здала мобільний телефон до ломбарду в центрі м. Сміла, а виручені кошти передала ОСОБА_25 . Їй не відомо, як мобільний телефон ОСОБА_12 , який вона здала до ломбарду, потрапив до ОСОБА_25 або до ОСОБА_7 . Також, зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що коли він перебував у ОСОБА_15 вдома, він та співмешканець останньої біля під`їзду будинку виявили п`яного чоловіка, який лежав на землі, а біля нього все валялося, у тому числі сумка. Хто і що брав з речей вказаного чоловіка, вона не знає. У подальшому дану сумку занесли до квартири та ОСОБА_15 знайшла у ній 20000 гривень;

- показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що вона проживала разом з ОСОБА_18 . З ОСОБА_7 знайома через ОСОБА_26 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що у січні 2023 року було відомо обвинуваченому. У січні 2023 року, на прохання ОСОБА_7 , ОСОБА_18 зустрів його та ОСОБА_22 з потягу, після чого вони разом прийшли до неї додому. Вдома вони відпочивали, вживали алкогольні напої і в цей день нікуди не виходили. Оскільки їх хотілось покурити, а грошових коштів ні у кого не було, вона попросила ОСОБА_18 у під`їздах назбирати недопалків цигарок, з ним пішов і ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_18 та ОСОБА_7 повернулись, ОСОБА_7 запитав, до якого часу працює магазин АТБ, зазначивши, що йому на картку скинули 500 гривень. Також ОСОБА_18 та ОСОБА_7 принесли з собою барсетку, яку поклали до тумбочки. В магазині АТБ ОСОБА_18 та ОСОБА_7 придбали продукти харчування, горілку та цигарки. У подальшому в барсетці, яку принесли ОСОБА_18 та ОСОБА_7 вона виявила 20000 гривень, номіналом по 1000 гривень та 2 купюри номіналом 500 гривень. Дані кошти вона показала хлопцям і ОСОБА_7 поділив їх, залишивши собі 10000 гривень та надавши 10000 гривень їй і ОСОБА_18 . У барсетці також було пенсійне посвідчення на прізвище ОСОБА_32 . Вона поцікавилась у ОСОБА_18 , де вони взяли барсетку, на що останній розповів, що коли вони з ОСОБА_7 йшли по вулиці, побачили чоловіка, який лежав біля смітника і саме у цього чоловіка вони її забрали. Також, вона бачила, що ОСОБА_18 та ОСОБА_7 принесли з собою ліхтарик. У подальшому від працівників поліції вона дізналася, що у даного чоловіка також був мобільний телефон, однак вона його у хлопців не бачила. Їй відомо, що ОСОБА_7 здав якийсь телефон до ломбарду за 8000 гривень. Крім того зазначила, що ОСОБА_7 , перебуваючи у СІЗО, неодноразово телефонував ОСОБА_18 та висловлювався щодо небажання надання нею показань у суді;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.06.2022, згідно якого ОСОБА_10 повідомив про те, що 03.06.2022 близько 12 год. в м. Сміла, на території міського парку культури та відпочинку дав для дзвінка невідомому чоловіку свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А», після чого той з телефоном зник;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 15.06.2022, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка вчинила крадіжку його телефону;

- даними заяви, адресованої начальнику ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, відповідно до якої, ОСОБА_24 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Redmi 9А» з ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у чорному чохлі, який придбав 14.06.2022 за 2000 гривень у невідомого чоловіка;

- даними протоколу огляду місця події від 15.06.2022 з таблицею зображень, відповідно до якого, слідчим в період часу з 18 год. по 18 год. 30 хв., за участі понятих та свідка ОСОБА_24 , проведено огляд прилеглої території до магазину «Малятко» по вул. В. Чорновола в м. Сміла Черкаської області, під час якого ОСОБА_24 добровільно видав телефон марки «Redmi 9А», пояснивши, що придбав його у невідомого чоловіка 14.06.2022 близько 13 год. на центральному ринку. Встановлено, що телефон, який добровільно видав ОСОБА_24 є телефоном марки «Redmi 9А», чорного кольору, в чорному чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка продала йому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9А»;

- даними листа № 2150/06 від 15.06.2022 ПТ «Ломбард «Гроші Тут» про те, що 04.06.2022 мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9-A» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 закладався до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут», адреса: м. Сміла, вул. Тельмана, 3 ОСОБА_7 та 14.06.2022 був відкуплений;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/6227-ТВ від 23.06.2022 про те, що ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Redmi 9A» 2/32GB станом на 03.06.2022 становила 2900 грн.;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.10.2022, відповідно до якого, ОСОБА_11 повідомив про те, що 10.10.2022 близько 17 год. 30 хв. чоловік на ім`я ОСОБА_33 , перебуваючи за адресою: м. Сміла, вул. Глібова, 37 скоїв крадіжку двох належних йому мобільних телефонів марки «Samsung J3» та «Cubot MAX 3»;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/11857-ТВ від 15.11.2022 про те, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung J3» станом на 10.10.2022 в робочому стані, бувшого в користуванні, не визначалась через неможливість ідентифікувати об`єкт дослідження та його товарні характеристики. Ринкова вартість мобільного телефону марки «Cubot MAX 3» станом на 10.10.2022 в робочому стані, бувшого в використанні, становила 5443 грн. 99 коп.;

- даними роздруківки фотозображень переписки у додатку «Viber», відповідно до якої, невідома особа просила переказати їй на банківську картку грошові кошти за повернення речей та документів на ім`я ОСОБА_11 ;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2022, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як особу на ім`я ОСОБА_33 , з яким познайомився 10.10.2022 в мікрорайоні «Богдана» в м. Сміла;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.11.2022, відповідно до якого, свідок ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка на початку жовтня 2022 року перебувала на подвір`ї її будинку та викрала мобільні телефони сина;

- даними протоколу огляду предмету від 09.11.2022 з таблицею зображень, відповідно до якого, слідчим в період часу з 11 год. 15 хв. по 11 год. 35 хв., у присутності понятих, проведено огляду мобільного телефону, наданого свідком ОСОБА_17 . В контактах телефону виявлено контакт з іменем ОСОБА_33 та № НОМЕР_4 . При відкритті месенджера Вайбер на вказаному телефоні, виявлено чат з абонентом без імені з № НОМЕР_5 . У чаті наявні фотознімки речей, документів, сумки, паспорта на ім`я ОСОБА_11 . Також наявна переписка від 12.10.2022 зміст якої зводиться до надання грошей як плату за знайдене майно. В галереї пристрою наявний фотознімок, виконаний 10.10.2022 о 17 год. 51 хв. з вікна будинку, із зображенням чоловіка одягненого в темно-синю куртку, джинси, чорні кросівки та блайзер, який знаходиться на подвір`ї;

- даними протоколу огляду місця події від 22.11.2022 з таблицею зображень, відповідно до якого, слідчим в період часу з 11 год. по 11 год. 10 хв., за участі понятих та ОСОБА_7 , проведено огляд території біля офісного центру «Моноліт», що по вул. Перемоги, 14, в м. Сміла Черкаської області, під час якого виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_7 та тримав у руці мобільний телефон «Samsung Duos Galaxy J3» ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , без сім-карти;

- даними заяви від 22.11.2022, адресованої начальнику ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, відповідно до якої, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон Самсунг J3, ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- даними протоколу огляду предмету від 22.11.2022 з таблицею зображень, відповідно до якого, слідчим в період часу з 11 год. 20 хв. по 11 год. 35 хв., у присутності понятих, оглянуто мобільний телефон «Samsung Duos» модель SN-J320H/DS, S/N: НОМЕР_8 , ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 ;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.10.2022, відповідно до якого ОСОБА_12 повідомила про те, що 23.09.2023 невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_10 , шляхом вільного доступу вчинила крадіжку належного їй майна;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/11855-ТВ від 14.11.2022 про те, що станом на 23.09.2022 ринкова вартість мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 9А бувшого у використанні та в робочому стані, могла становити 4947 грн. 43 коп.;

- даними листа №3110/2022/1221 від 31.10.2022 ПТ «Ломбард №1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія», про те, що в період часу з 01.05.2022 встановлено факт надання фінансового кредиту під заставу майна ОСОБА_22 , а саме 02.10.2022 за Договором фінансового кредиту та застави остання отримала грошові кошти в розмірі 2670 грн. під заставу мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9А», 4/64GB, з ІМЕІ: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , строком до 02.10.2022;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.01.2023, відповідно до якого ОСОБА_14 повідомив про те, що в період часу з 18 год. 16.01.2023 по 00 год. 00 хв. 17.01.2023 невідома особа, перебуваючи біля під`їзду буд. АДРЕСА_7 , викрала належний йому мобільний телефон «Samsung A52», грошові кошти та документи;

- даними заяви ОСОБА_18 від 20.01.2023, відповідно до якої останній добровільно видав працівникам поліції речі, викрадені у невідомого чоловіка;

- даними протоколу огляду місця події від 20.01.2023 з таблицею зображень, відповідно до якого слідчим в період часу з 16 год. 30 хв. по 16 год. 45 хв., у присутності понятих, оглянуто службовий кабінет № 208 ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, в якому знаходився ОСОБА_18 , який самостійно поклав на стіл ліхтар марки XinWei XW6559 3000W та грошові кошти у сумі 1200 грн: 2 купюри номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень;

- даними протоколу огляду місця події від 23.01.2023 з таблицею зображень, відповідно до якого слідчим в період часу з 13 год. по 13 год. 35 хв., у присутності понятих та ОСОБА_34 , оглянуто підсобне приміщення між 3-4 поверхами в під`їзді, що по АДРЕСА_7 . В ході огляду виявлено та вилучено барсетку темно-коричневого кольору з ремінцем, в якій знаходилися: пенсійне посвідчення № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; банківська картка «Банк Аваль» № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_35 ; дисконтна картка КПІ;

- даними протоколу огляду предметів від 23.01.2023 з таблицею зображень, відповідно до якого слідчим в період часу з 17 год. 30 хв. по 17 год. 40 хв. проведено огляд речей, вилучених під час огляду місця події 20.01.2023 та 23.01.2023, а саме: ліхтаря; грошових коштів; барсетки, в якій знаходиться: пенсійне посвідчення № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_13 ; банківська картка RaiFFeisen Bank Aval № НОМЕР_12 , Vasili Dzuba, дисконтна картка КПІ сервіс №00053356;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-23/1093-ТВ від 30.01.2023 про те, що ринкова вартість ліхтарика з маркувальними позначками «XinWei XW6559 3000W» не визначалась через відсутність інформації про його технічні характеристики та відсутність пропозицій до продажу майна з наведеним маркувальним позначенням. Ринкову вартість барсетки не встановлено через відсутність пропозицій до продажу подібного майна в аналогічному товарному стані;

- даними висновку експерта №СЕ-19/124-23/1092-ТВ від 30.01.2023 про те, що ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung Galaxy A52 8/256Gb станом на 17.01.2023 становила 8633 грн. 33 коп.;

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 31.01.2023 з додатком до нього, відповідно до якого, слідчим в період часу з 12 год. по 12 год. 25 хв. у приміщенні ПТ «Ломбард №1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія» (м. Черкаси, вул. Шевченка, 239) здійснено тимчасовий доступ та вилучено: мобільний телефон марки Samsung Galaxy A52 8/256 GB ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 ; копію укладеного договору фінансового кредиту та застави № від 18.01.2023;

- даними копії специфікації № від 18.01.2023 про приєднання до Публічної оферти щодо укладення фінансового кредиту та застави, укладеного між ПТ «Ломбард №1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія» та ОСОБА_7 , за умовами якого ОСОБА_7 отримав від ПТ «Ломбард №1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія» грошові кошти під заставу мобільного телефону Samsung А525 Galaxy A52 8/256 GB ІМЕІ 1: НОМЕР_14 ;

- даними протоколу від 31.01.2022 про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, з додатком до нього, відповідно до якого, слідчий в період часу з 14 год. 15 хв. по 14 год. 40 хв. у приміщенні відділення №97 «Ломбарду №1», що по вул. Шевченка, 239, в м. Черкаси, здійснив вилучення показань технічних приладів та технічних засобів з системного блоку, що має жорсткий диск, а саме відеозаписів за 18.01.2023, шляхом їх копіювання на CD-R диск;

- даними протоколу перегляду відеозапису від 03.02.2023 року із додатками, відповідно до якого, слідчий в період часу з 12 год. 10 хв. по 12 год. 20 хв. оглянув відеозапис, вилучений з відділення №97 ломбарду ПТ «Ломбард №1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія», що в м. Черкаси по вул. Шевченка, 239. При перегляді відеозапису встановлено, що 18.01.2023, починається з 14 год. 13 хв. на записі зображено приміщення відділення №97 ломбарду ПТ «Ломбард №1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія, в якому знаходиться ОСОБА_7 , ставить підписи на документах та отримує грошові кошти;

- даними протоколу від 31.01.2022 про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису, з додатком до нього, відповідно до якого слідчий в період часу з 16 год. по 17 год. у приміщенні магазину АТБ, що в м. Сміла по вул. Б. Хмельницького, здійснив вилучення показань технічних приладів та технічних засобів шляхом їх копіювання на флеш-носій 16GB, а саме відеозаписів, на яких зафіксовано перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_18 ;

- даними протоколу перегляду відеозапису від 31.01.2023 із додатками, відповідно до якого, слідчий в період часу з 17 год. 20 хв. по 18 год. 30 хв. оглянув відеозаписи, які знаходяться на флеш-носії. При перегляді відеозаписів встановлено, що 16.01.2023 у період часу з 22 год. 16 хв. по 22 год. 21 хв. ОСОБА_18 та ОСОБА_7 перебували в приміщенні магазину АТБ, де купували товари, розрахунок за які здійснював ОСОБА_7 ;

Наведені докази, а також докази, на які міститься посилання у вироку суду першої інстанції, колегія суддів визнає належними, допустимими, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом підтверджують винуватість ОСОБА_7 в таємному викраденні майна ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а посилання в апеляційних скаргах сторони захисту, таких висновків не спростовують.

Доводи обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_10 самостійно передав йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, а у подальшому пішов з місця їх перебування і не повернувся, а також про те, що майно потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_27 викрадено іншими особами, на які в апеляційних скаргах посилається сторона захисту, були предметом перевірки та оцінки судом першої інстанції, про що у вироку містяться відповідні вичерпні висновки, з якими колегія суддів цілковито погоджується.

Зокрема факт викрадення ОСОБА_7 мобільного телефону ОСОБА_10 підтверджується: послідовними першочерговими показаннями останнього, даними суду першої інстанції, згідно яких саме на прохання обвинуваченого потерпілий надав йому власний мобільний телефон «Redmi 9А» для здійснення дзвінка, а коли він не слідкував за його діями, ОСОБА_7 зник разом з наданим йому мобільним телефоном та не повернувся на місце, де знаходився потерпілий протягом тривалого часу; даними, відображеними ОСОБА_10 у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 11.06.2022. про те, що 03.06.2022 близько 12 год. на території міського парку в м. Сміла він надав для здійснення дзвінка свій мобільний телефон невідомому йому раніше чоловіку, який з ним зник; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2022, згідно якого ОСОБА_10 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, за характерними ознаками впізнав ОСОБА_7 як особу, яка викрала належний йому мобільний телефон; листом № 2150/06 від 15.06.2022 ПТ «Ломбард «Гроші Тут», показаннями свідка ОСОБА_24 , його заявою про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону від 15.06.2022, протоколами огляду місця події від 15.06.2022 та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2022 про те, що ОСОБА_7 вже 04.06.2022, тобто наступного дня після викрадення мобільного телефону ОСОБА_10 , передав його до ломбарду під заставу, після чого 14.06.2022 його викупив та цього ж дня продав ОСОБА_24 .

Той факт, що потерпілий ОСОБА_10 плутався в місці вчинення щодо нього кримінального правопорушення, не ставить під сумнів надані ним показання і, на думку колегії суддів, пояснюється виключно тим, що він погано орієнтується в м. Сміла, оскільки є внутрішньо переміщеною особою, на чому він наголошував під час допиту.

Сам обвинувачений ОСОБА_7 , хоча і не визнав факт викрадення мобільного телефону ОСОБА_10 , зазначивши, що він сам його йому надав, а потім зник, суду першої інстанції вказував на те, що не вчиняв жодних дій для повернення мобільного телефону потерпілому, що, у сукупності з показаннями ОСОБА_10 про те, що після зникнення ОСОБА_7 він телефонував на власний мобільний телефон з метою його повернення, однак він був вимкнений, вказує на те, що обвинувачений вживав заходів для того, щоб мобільний телефон власнику повернутий не був.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що незважаючи на добровільну передачу потерпілим ОСОБА_10 мобільного телефону ОСОБА_7 для здійснення дзвінка, обвинувачений скористався тим, що потерпілий не слідкував за його діями та, утримуючи у себе належний останньому телефон, маючи на меті отримання за нього коштів, таємно від потерпілого зник з місця події, після чого, з метою неповернення, мобільний телефон вимкнув, дій для його повернення не вживав та вже наступного дня розпорядився ним на власний розсуд, заклавши спочатку в ломбарді, а пізніше, після його відкупу, продавши ОСОБА_24 , що вказує на вчинення ОСОБА_7 саме крадіжки мобільного телефону ОСОБА_10 .

Та обставина, що потерпілий ОСОБА_10 у подальшому змінив власні показання, зазначивши, що він добровільно надав мобільний телефон ОСОБА_7 , після чого відлучився з місця події, а у подальшому загубився і не зміг знайти місця, де перебував обвинувачений, є непослідовними, суперечать наданим ним же першочерговим показанням, доказам, покладеним в основу обвинувального вироку та не спростовує висновки суду першої інстанції.

Крім того під час судового розгляду встановлено обставини вчинення на потерпілого ОСОБА_10 тиску зі сторони третіх осіб, з метою зміни раніше наданих ним показань, що піддає сумніву надані ним пояснення, які виправдовують дії обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суперечать наданим стороною обвинувачення та дослідженим судом доказам і посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не причетний до крадіжки двох мобільних телефонів потерпілого ОСОБА_27 , які були викрадені саме ОСОБА_26 , який зайшов на подвір`я будинку потерпілого і викрав мобільні телефони в той час, коли останні вийшли з подвір`я шукати собаку.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.10.2022 потерпілий ОСОБА_27 загубив сумочку з особистими документами, які 10.10.2022 погодився за винагороду відшукати ОСОБА_7 , з яким потерпілий познайомився через ОСОБА_26 . Після відшукання ОСОБА_7 сумочки ОСОБА_27 , 10.10.2022 він прийшов до потерпілого додому, де перебував з ним на подвір`ї будинку під накриттям. Там же перебували і два мобільні телефони потерпілого «Samsung J3» та «Cubot МАХ 3».

Факт викрадення саме ОСОБА_7 двох мобільних телефонів «Samsung J3» та «Cubot МАХ 3», належних потерпілому ОСОБА_27 підтверджується, зокрема, наступними доказами: послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_27 про те, що коли він з ОСОБА_7 перебував під накриттям на подвір`ї будинковолодіння, він заходив у будинок, оскільки телефонувала сестра із за кордону, залишивши два належні йому мобільні телефони на дивані під накриттям. Повернувшись на двір він виявив відсутність ОСОБА_7 та двох мобільних телефонів. У цей час у подвір`я його домоволодіння ніхто не заходив, в тому числі ОСОБА_26 . Він разом з ОСОБА_17 виходили з подвір`я, оскільки вибігла їх собака, однак від хвіртки далеко не відходили, оскільки будинок не зачиняли, тому не могли залишити сторонню особу - ОСОБА_7 одного на подвір`ї. За наведених обставин, заперечив можливість будь-якої особи, окрім ОСОБА_7 , заволодіти його мобільними телефонами; даними, відображеними ОСОБА_11 у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.10.2022 про те, що 10.10.2022 близько 17 год. 30 хв. малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_33 , перебуваючи на подвір`ї його домоволодіння викрав два належних йому мобільні телефони; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2022, згідно якого ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, за характерними ознаками впізнав ОСОБА_7 як особу, з якою познайомився 10.10.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.11.2022, згідно якого свідок ОСОБА_17 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, за характерними ознаками впізнала ОСОБА_7 як особу, яка на початку жовтня 2022 року перебувала на подвір`ї її будинку та викрала мобільні телефони ОСОБА_27 ; заявою ОСОБА_7 від 22.11.2022, протоколами огляду місця події від 22.11.2022 та огляду предмету від 22.11.2022 про те, що у ОСОБА_7 виявлено мобільний телефон «Samsung J3», належний потерпілому ОСОБА_11 .

На думку колегії суддів, наведені докази у своїй сукупності, за відсутності даних про можливість перебування на подвір`ї будинку потерпілого інших осіб, в тому числі ОСОБА_26 , спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що крадіжку майна ОСОБА_11 він не вчиняв, а мобільні телефони були викрадені ОСОБА_26 , який у день подій заходив до будинковолодіння потерпілого.

При цьому враховується, що про такий розвиток подій і про причетність до них ОСОБА_26 . ОСОБА_7 вказав 06.07.2023, усвідомлюючи, що ОСОБА_26 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що йому було достовірно відомо у січні 2023 року, тобто з метою перенесення відповідальності за вчинене ним на померлу особу.

Крім того не знайшло свого підтвердження і спростовано матеріалами кримінального провадження, твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_12 та про можливе вчинення даного кримінального правопорушення безхатьком на ім`я ОСОБА_25 , який прийшов до потерпілої для придбання горілки, коли він з ОСОБА_22 вже покинули приміщення її квартири.

Факт викрадення ОСОБА_7 майна ОСОБА_12 підтверджується, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_12 , даними суду першої інстанції, про те, що 23.09.2022 близько 21 год. вона запросила ОСОБА_7 та ОСОБА_22 до своєї квартири, а вранці наступного дня виявила зникнення грошових коштів в сумі 3600 грн., телефону «Хіаоmі Redmi 9А», іншого непрацюючого телефону, продуктів харчування, біжутерії, зимового пальта та годинника. Пізніше невідомий їй чоловік повернув їй пальто за вказівкою ОСОБА_22 . Інших людей в її квартирі у той вечір не було, тому вона впевнена, що крадіжку її майна вчинили ОСОБА_7 та ОСОБА_22 ; листом № 3110/2022/1221 від 31.10.2022 ПТ «Ломбард № 1» ТОВ «Контакт-Груп» і Компанія» про те, що ОСОБА_22 02.10.2022 за договором фінансового кредиту та застави отримала грошові кошти під заставу мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А».

Судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги та оцінено критично показання свідка ОСОБА_22 , яка підтвердила версію обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду викрадення майна ОСОБА_12 та вказала, що наступного дня, після перебування з ОСОБА_7 в квартирі потерпілої, вона, на прохання чоловіка на ім`я ОСОБА_25 , передала до ломбарду під заставу мобільний телефон, який, як з`ясувалося, був викрадений у ОСОБА_12 . Зокрема суд послався на те, що свідок ОСОБА_22 та обвинувачений ОСОБА_7 протягом тривалого часу перебувають у фактичних подружніх відносинах, раніше була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень у співучасті з ОСОБА_7 , тобто є зацікавленою в провадженні особою, з якою, незважаючи на застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням встановлених судом першої інстанції обставин позапроцесуального спілкування ОСОБА_7 , у тому числі через третіх осіб, з іншими учасниками судового провадження, ОСОБА_7 міг спілкуватися та узгоджувати показання, необхідні для виправдування його протиправної поведінки.

Незважаючи на заперечення потерпілою ОСОБА_12 тієї обставини, що в її квартирі, окрім ОСОБА_7 та ОСОБА_22 , хтось перебував, судом вживалися заходи для перевірки версії обвинуваченого щодо можливої причетності до вчиненого кримінального правопорушення безхатьком на ім`я ОСОБА_25 . Зокрема, на підставі доручення суду, особа на яку обвинувачений ОСОБА_7 вказав як на особу, яка причетна до вчинення крадіжки мобільного телефону ОСОБА_12 , якою виявився ОСОБА_16 , судом допитано в якості свідка. При цьому ОСОБА_16 заперечив свою причетність до викрадення майна ОСОБА_12 , однак підтвердив, що купував у останньої самогон, передача якого здійснювалась біля під`їзду її будинку і жодного разу в квартирі потерпілої не був. Зазначив, що знайомий з ОСОБА_7 , а у вересні 2022 горілку у ОСОБА_12 не купував.

Такі показання свідка підтвердила і потерпіла ОСОБА_38 , яка зазначила, що їй відомий чоловік - безхатько на ім`я ОСОБА_31 , на якого вказує ОСОБА_7 , однак останній до неї додому жодного разу не приходив.

Разом з цим обвинувачений ОСОБА_7 заперечив, що ОСОБА_16 є особою на ім`я ОСОБА_25 , якого він зустрів біля будинку ОСОБА_12 , при цьому жодних додаткових відомостей, на підставі яких об`єктивно можливо ідентифікувати особу про яку він повідомляв, як під час судового розгляду так і під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, не надав.

Крім того як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 заперечив свою причетність до крадіжки майна потерпілого ОСОБА_14 спільно з ОСОБА_18 , стверджуючи, що вказане кримінальне правопорушення вчинено виключно останнім, а він лише здав в ломбард мобільний телефон на пропозицію ОСОБА_18 .

Разом з цим, такі посилання обвинуваченого ОСОБА_7 спростовуються показаннями ОСОБА_18 , допитаного в якості обвинуваченого до виділення з даного кримінального провадження матеріалів щодо нього в окреме провадження, який підтвердив факт крадіжки у ОСОБА_14 спільного з ОСОБА_7 та зазначив, що барсетку потерпілого першим помітив ОСОБА_7 , який її підняв. Потім на клумбі побачили працюючий ліхтарик і неподалік самого потерпілого. Ліхтарик підняв він, а ОСОБА_7 підійшов до потерпілого. У подальшому він до квартири ніс барсетку та ліхтарик. Особисто не перевіряв вміст барсетки потерпілого, а ОСОБА_7 повідомив, що вона порожня. Коли пішли в магазин ОСОБА_7 розповів, що знайшов гаманець з картками. Барсетку залишили вдома, а коли повернулися, ОСОБА_15 повідомила, що в барсетці знайшла 20000 грн. Вказані грошові кошти поділив ОСОБА_7 по 10000 грн. кожному. Зазначив, що у ОСОБА_7 був гаманець потерпілого із картками. Йому відомо, що ОСОБА_7 здав у ломбард телефон потерпілого, який, як він вважає, витягнув у нього з кишені.

Вказані показання є належними та допустимими, такими, що узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що в день подій ОСОБА_18 та ОСОБА_7 на її прохання збирали в під`їздах недопалки цигарок, оскільки ні у кого не було грошей їх придбати в магазині. Коли прийшли додому з собою принесли барсетку. Потім ОСОБА_18 та ОСОБА_7 пішли в магазин, оскільки останній сказав, що йому кинули на карту 500 грн. В магазині придбали продукти харчування та цигарки. Особисто вона оглянула барсетку в якій знайшла 20000 грн. та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_32 . Знайдені нею гроші ОСОБА_7 поділив між ним та ОСОБА_18 порівну. Зі слів ОСОБА_18 їй відомо, що на вулиці вони побачили чоловіка, який лежав на землі і забрали у нього барсетку. Також їй відомо, що ОСОБА_7 після вказаних подій здав до ломбарду телефон за 8 000 грн. Повідомила, що ОСОБА_7 , перебуваючи у СІЗО, неодноразово телефонував ОСОБА_18 з приводу надання нею показань в суді.

У колегії суддів відсутні підстави вважати показання свідка ОСОБА_15 сумнівними або такими, що мають на меті обмовити обвинуваченого ОСОБА_7 та виправдати протиправні дії ОСОБА_18 , оскільки вони зводяться до спільних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_18 у заволодінні майном ОСОБА_14 .

Процесуальна поведінка свідка ОСОБА_15 щодо явки в судові засідання за викликом суду першої інстанції, будь-яким чином не ставить під сумнів надані нею показання про відомі їй обставини.

Згідно відеозапису, вилученого з відділення № 97 ломбарду ПТ «Ломбард № 1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія», саме ОСОБА_7 18.01.2023 перебував у приміщенні ломбарду за адресою: м. Черкаси, вул. Шевченка, 239, де ставив підписи на документах та отримував грошові кошти.

Відповідно до специфікації (прийняття предмету застави) № від 18.01.2023 (індивідуальна частина договору) про приєднання до Публічної оферти щодо укладення фінансового кредиту та застави, ОСОБА_7 отримав від ПТ «Ломбард № 1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія» грошові кошти під заставу мобільного телефону марки Samsung Galaxy A 52 8/256 gb, який, з огляду на матеріали кримінального провадження, належить потерпілому ОСОБА_14 .

Колегія суддів погоджується, що, з урахуванням показань ОСОБА_18 про те, що йому не було відомо, що ОСОБА_7 здав до ломбарду мобільний телефон потерпілого, а також показань свідка ОСОБА_15 , яка про викрадення мобільного телефону у потерпілого та його здачу в ломбард дізналась від працівників поліції, а також доказів, яким зафіксований факт здачі саме ОСОБА_7 під заставу мобільного телефону, належного потерпілому, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що саме обвинувачений ОСОБА_7 одноособово викрав у потерпілого ОСОБА_14 мобільний телефон, про що не повідомив ні ОСОБА_18 , а ні ОСОБА_15 , з метою залишення коштів від його збуту виключно собі.

Наведене спростовує посилання обвинуваченого про те, що він лише здав мобільний телефон потерпілого в ломбард на прохання обвинуваченого ОСОБА_18 і не викрадав його.

На той факт, що, в тому числі і ОСОБА_7 викрав майно у потерпілого ОСОБА_14 , опосередковано вказує і відеозапис з магазину АТБ, з якого вбачається, що саме обвинувачений здійснював розрахунок готівкою за придбаний ним з ОСОБА_18 товар. Доводи обвинуваченого про те, що він в магазині розраховувався власними коштами, а не коштами потерпілого ОСОБА_14 , спростовуються показаннями свідка ОСОБА_15 , яка під час її допиту вказувала на те, що у ОСОБА_7 та ОСОБА_18 були відсутні будь-які кошти, навіть на придбання цигарок, до їх виходу з дому, оскільки вони збирали недопалки, а після приходу додому, ОСОБА_7 виявив бажання піти в магазин, зазначивши, що йому скинули гроші на карту. З огляду на наведене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме коштами потерпілого ОСОБА_14 , які перебували у його викраденому гаманці, обвинувачений ОСОБА_7 здійснив розрахунок за придбаний 16.01.2023 в магазині товар.

З огляду на наведене, вказаний відеозапис, який був на законній підставі вилучений під час досудового розслідування та приєднаний до матеріалів кримінального провадження, є доказом в розумінні ст. 84 КПК України і відповідає критеріям, передбаченим ст.ст. 85, 86 КПК України, а посилання обвинуваченого з цього приводу, є недоречними.

Колегія суддів, з огляду на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, на які мається посилання в обвинувальному вироку та встановлені судом першої інстанції фактичні обставини провадження, погоджується з висновками про те, що ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, викрав у потерпілого ОСОБА_14 , зокрема, ліхтар, барсетку, в якій знаходився гаманець, грошових коштів в загальній сумі 21 000 грн., а викрадення у потерпілого ОСОБА_14 мобільного телефону Samsung Galaxy A 52 8/256 gb здійснено лише ОСОБА_7 .

За результатами апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено підстав, передбачених ст. 415 КПК України для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, як про це просить сторона захисту, оскільки судовий розгляд проведено у відповідності до вимог ст.ст. 318-368 КПК України, судом повно встановлено фактичні обставини провадження, досліджено докази та надано їм оцінку з дотриманням положень ст.ст. 85, 86, 94 КПК України. В основу вироку покладено виключно ті докази, що не викликають сумнівів у їх достовірності.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про зловживання слідчими ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , а також прокурором ОСОБА_9 владою та своїм службовим становищем, підроблення та фальсифікація ними матеріалів кримінального провадження, створення штучних доказів його винуватості у вчиненні злочинів, а також про надання потерпілими та свідком ОСОБА_15 завідомо неправдивих показань, колегією суддів не приймаються до уваги, за відсутності процесуального рішення, яке набрало законної сили, по суті заявлених ним вимог.

Колегія суддів не визнає недоліком проведеного в кримінальному провадженні впізнання за участі потерпілих по фотокартках, а не наживо, на що посилається в апеляційній скарзі сторона захисту та звертає увагу на те, що положення ч. 6 ст. 228 КПК України дозволяють, за необхідності, провести впізнання за фотознімками з додержанням вимог, зазначених у частинах 1, 2 вказаної статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість подальшого пред`явлення особи для впізнання.

При цьому жодних імперативних вимог щодо пред`явлення для впізнання виключно безпосередньо самої особи, а не її фотознімків законодавством не передбачено, так само як і обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками.

За приписами ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності і уповноважений проводити слідчі дії у випадках, встановлених КПК України, з дотримання порядку їх здійснення.

З огляду на те, що закон не встановлює обов`язковості обґрунтування слідчим необхідності проведення впізнання саме за фотознімками, слідчий самостійно, з урахуванням усіх обставин визначає спосіб проведення впізнання особи. Наявність у слідчого реальної можливості провести впізнання особи сама по собі не унеможливлює прийняття та реалізацію слідчим рішення про проведення впізнання за фотознімками (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.09.2023, справа № 208/2160/18).

Враховується, що потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_17 були опитані перед впізнанням про обставини, за яких вони бачили ОСОБА_7 . У протоколах впізнання відображено, за якими саме ознаками потерпілі та свідки впізнали особу обвинуваченого за фотознімками. Для впізнання було надано фотознімки із зображеннями на них подібних між собою за рисами обличчя осіб чоловічої статі без різких відмінностей між собою. Всі учасники слідчої дії підписали протокол та не висловлювали будь-яких зауважень до нього.

Як хід процесуальної дії, так і її результати оформлено відповідно до приписів ст. 104 КПК України з урахуванням особливостей, установлених у ст. 228 КПК України. Таким чином, орган досудового розслідування дотримався вимог статей 223, 228 КПК України.

Відповідні протоколи були предметом дослідження суду першої інстанції і відомості, відображені в них, правильно покладено в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на грубе порушення його права на захист під час досудового розслідування та вимог процесуального закону, що полягало у ненаданні йому реєстру процесуальних дій.

Такі твердження ОСОБА_7 колегія суддів визнає необґрунтованими, такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Статтею 293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема, підозрюваному (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України).

За змістом п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого ч. 2 ст. 297-1 КПК України).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурором виконано вимоги процесуального закону про вручення підозрюваному копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, про що містяться відповідні розписки: від 26.07.2022 в рамках кримінального провадження № 0000337 від 15.06.2022 (Том 1, а.п. 9); від 24.11.2022 в рамках кримінального провадження № 0000658 від 24.10.2022 (Том 2, а.п. 9); від 27.04.2023 в рамках кримінального провадження № 0000055 від 17.01.2023 (Том 3, а.п. 18).

Не підтверджені матеріалами кримінального провадження і доводи ОСОБА_7 про порушення його права на захист та часткове ознайомлення з матеріалами досудового розслідування за відсутності адвоката, оскільки, як слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження № 0000055 від 17.01.2023, 27.04.2023 ОСОБА_7 надавався доступ до матеріалів кримінального провадження разом із захисником ОСОБА_37 . На стадії досудового розслідування інших кримінальних проваджень, зокрема, № 0000337 від 15.06.2022 та № 0000658 від 24.10.2022 захисник ОСОБА_7 не призначався.

Посилання у вироку на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 115 КК України, на що в апеляційних скаргах вказує сторона захисту, колегія суддів визнає очевидною опискою, оскільки із судового рішення чітко прослідковується, що судом визнано доведеним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні таємного викрадення майна (крадіжки) ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , вчинене повторно, в умовах воєнного стану, що узгоджується із диспозицією ч. 4 ст. 185 КК України і за вчинення саме даного кримінального правопорушення обвинуваченого засуджено.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника про не встановлення конкретного місця, звідки був викрадений мобільний телефон потерпілого ОСОБА_14 та інші належні йому речі, не впливає на кваліфікацію дій останнього та правильність встановлення фактичних обставин провадження.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції не викладено у вироку і не прийнято до уваги показання потерпілого ОСОБА_10 надані під час досудового розслідування, не відповідають приписам ст. 23 КПК України про те, що суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Частиною 1 статті 240 КПК України передбачено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. З аналізу наведеної норми слідує, що проведення слідчого експерименту за участі, зокрема, підозрюваного є лише правом слідчого чи прокурора. За наведених обставин не проведення слідчого експерименту в даному кримінальному провадженні за участі ОСОБА_7 не вказує на недоліки досудового розслідування і не свідчить про неповноту проведеного судового розгляду.

Колегія суддів не вважає недоліком досудового розслідування те, що в заявах про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується, потерпілими зазначено, що злочин вчинено невідомою особою, а не ОСОБА_7 , на що посилається сторона захисту. Враховується, що потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 раніше не були знайомі з обвинуваченим ОСОБА_7 , а потерпілий ОСОБА_14 не був при свідомості на момент вчинення щодо нього кримінального правопорушення. При цьому потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, серед інших осіб впізнали ОСОБА_7 як особу, що вчинила відносно них злочин. Те, що потерпіла ОСОБА_12 , будучи знайома з ОСОБА_7 , не зазначила його як особу, яка вчинила щодо неї злочин під час звернення із відповідною заявою, не ставить під сумнів її показання, надані в суді першої інстанції, про вчинення щодо неї кримінального правопорушення саме ОСОБА_7 , який в день подій перебував у неї в квартирі зі співмешканкою.

За пред`явленим обвинуваченням по епізоду вчинення крадіжки майна ОСОБА_12 , яке визнано судом доведеним, ОСОБА_7 викрав грошові кошти у сумі 3500 грн. та мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А» належні потерпілій. Викрадення будь-якого іншого майна у потерпілої ОСОБА_12 обвинуваченому ОСОБА_7 не інкриміновано.

Дійсно, відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.10.2022, не уточнено яке саме майно викрадене у потерпілої ОСОБА_12 23.09.2022.

Разом з цим відповідно до рапорту ст. інспектора -чергового ЧЧ СМ відділу поліції № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.10.2022, надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про викрадення її мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 9А» та грошових коштів у сумі 3500 грн.

Сумніватися у дійсній наявності грошових коштів та мобільного телефону у ОСОБА_12 та їх викрадення в ніч 23.09.2022 на 24.09.2022, як додатково встановлено судом першої інстанції, у колегії суддів підстави відсутні.

Зокрема, як вбачається з показань потерпілої ОСОБА_12 , про що вона вказувала і під час досудового розслідування, у неї з квартири було викрадено мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А» придбаний 19.07.2022. На підтвердження придбання даного телефону потерпіла надала товарний чек № 1/523 635 від 19.07.2022.

Встановлено, що 02.10.2022 ОСОБА_22 - співмешканка ОСОБА_7 отримала фінансовий кредит під заставу мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 9А», але обов`язки по договору не виконала, у зв`язку з чим ПТ «Ломбард № 1» ТОВ «Контракт-Груп» і Компанія» звернув стягнення на майно передане у заставу.

З огляду на те, що належний ОСОБА_12 мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 9А» був реалізований ломбардом як заставне майно, експертиза, якою встановлено його вартість, проведена без об`єкта дослідження, за інформацією, наведеної в постанові про призначення судової експертизи, наданих копіях протоколу допиту потерпілої, товарного чеку та інформації про товари у відкритих джерелах.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-22/11855-ТВ від 14.11.2022 ринкова вартість мобільного телефону «Хіаоmі Redmi 9А», бувшого у використанні та в робочому стані станом на 23.09.2022 могла становити 4947,43 грн.

Колегія суддів також визнає необґрунтованими сумніви сторони захисту щодо проведеної експертизи вартості викраденого у потерпілого ОСОБА_11 майна за № СЕ-19/124-22/11857-ТВ від 15.11.2022.

Встановлено, що станом на дату призначення - 26.10.2022 та проведення товарознавчої експертизи вартості викраденого у ОСОБА_11 майна - 15.11.2022, місце знаходження двох його мобільних телефонів встановлено не було.

Мобільний телефон марки «Samsung J3» належний потерпілому ОСОБА_11 було добровільно видано ОСОБА_7 22.11.2022. Доля іншого належного потерпілому мобільного телефону марки «Cubot МАХ 3» досудовим розслідуванням не встановлена.

З огляду на те, що на момент призначення та проведення товарознавчої експертизи вартості викраденого у ОСОБА_11 майна місце знаходження мобільних телефонів «Samsung J3» та «Cubot МАХ 3» не було відоме, товарознавча експертиза № СЕ-19/124-22/11857-ТВ від 15.11.2022 проведена виходячи з інформації, наведеної в постанові про призначення судової експертизи, наданих копіях протоколів допиту потерпілого від 21.10.2022 та 04.11.2022, копіях товарних документів, а також інформації про товари у відкритих джерелах.

Та обставина, що вартість мобільного телефона марки «Cubot МАХ 3» визначена висновком експерта від 15.11.2022 № СЕ-19/124-22/11857-ТВ є вищою ніж зазначено у товарному чеку на його придбання, пояснюється тим, що вказаний мобільний телефон був придбаний 01.04.2022, а його вартість експертом визначалась на дату його викрадення, тобто станом на 10.10.2022.

Як слідує з дослідницької частини даної експертизи, експертом, з урахуванням Національного стандарту № 1 визначено поточну середню вартість витрат на відтворення або заміщення об`єкта оцінки з подальшим коригуванням їх на суму зносу (знецінення). Зокрема, середньозважена ціна мобільного телефону «Cubot МАХ 3» експертом визначена з урахуванням цінової інформації з мережі Інтернет з подальшим її корегуванням на величину зносу об`єкта дослідження.

На думку колегії суддів, в тому числі, експертизи № СЕ-19/124-22/11855-ТВ від 14.11.2022 та № СЕ-19/124-22/11857-ТВ від 15.11.2022 проведені експертом відповідно до вимог процесуального закону, а їх висновки є належними і допустимими доказами винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та вартості викраденого ним майна.

Решта доводів, викладених в апеляційні скарзі сторони захисту, не спростовують висновків суду першої інстанції про вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень саме ОСОБА_7 , встановлених судом фактичних обставин провадження, кваліфікацію дій останнього та не ставлять під сумнів законність, обгрунтованість, вмотивованість судового рішення.

Перевіряючи відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі останнього, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції, на виконання загальних засад його призначення та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами, обставини їх вчинення, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину не визнав, неправомірність своїх дій не усвідомив, дані про його особу, який: раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, в тому числі з корисливих мотивів, однак на шлях виправлення не став та, будучи 13.08.2021 звільненим з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання, через незначний проміжок часу, знову вчинив умисні тяжкі злочини проти власності; за місцем проживання характеризується нейтрально; на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; характеризується «високим» рівнем ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та «дуже високим» рівнем небезпеки для суспільства, при невстановленні обставин, що пом`якшують покарання та наявності обставини, що його обтяжує - рецидив злочинів, і обгрунтовано призначив покарання в межах санкції статті КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

З огляду на встановлені вище обставини та систематичність вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, підстав для призначення йому більш м`якого за розміром покарання, або із застосуванням положень ст.ст. 69, 69-1 КК України, судом апеляційної інстанції не встановлено. Даних про наявність обставин, що є пом`якшуючими покарання обвинуваченого, з огляду на положення ст. 66 КК України, з матеріалів кримінального провадження не вбачається. Крім того матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі.

На переконання суду апеляційної інстанції, покарання ОСОБА_7 призначене судом першої інстанції за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також таким, що не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Посилання обвинуваченого на те, що він: перебуває у цивільному шлюбі; має двох дітей 1999 та 2009 року народження, що не підтверджено будь-якими належними та допустимими доказами; тимчасово не працює лише у зв`язку із тим, що перебуває під вартою, не впливають на встановлені судом фактичні обставини провадження та не вказують на призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання.

Твердження захисника про неврахування судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання обставин добровільної видачі і сприяння правоохоронним органам щодо вилучення, встановлення місця перебування і повернення мобільних телефонів під час досудового розслідування, колегія суддів визнає неприйнятними.

Під активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення розуміється надання особою органам досудового розслідування допомоги в установленні невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

На думку суду апеляційної інстанції, матеріали кримінального провадження не містять даних, які б об`єктивно вказували на активне сприяння ОСОБА_7 в розкритті злочинів, а добровільна участь в слідчих діях, надання показань щодо обставин збуту викраденого у потерпілих майна під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, яка вже встановлена компетентними органами з інших джерел, не вказує на наявність такої пом`якшуючої покарання обставини.

Обставини на які посилається прокурор для призначення ОСОБА_7 максимального покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, були предметом оцінки та перевірки судом першої інстанції і враховані при призначенні покарання, яке, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин провадження, відповідає положенням ст.ст. 50, 65 КК України.

Те, що ОСОБА_7 намагався, шляхом завдання собі фізичного болю та тілесних ушкоджень, а також обвинувачуючи слідчих та прокурора в доведенні його до суїциду, вплинути на суддю, є способом захисту останнього від пред`явленого йому обвинувачення, а не обставиною, що враховується при призначенні покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів визнає вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 законним і обґрунтованим та не вбачає підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для його скасування, в тому числі з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, чи зміни.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з доповненнями, його захисника - адвоката ОСОБА_8 , прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді