Провадження № 1-кс/537/329/2024
Справа № 537/1720/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна,

установив:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, відповідно до вимог якого просить накласти арешт на речовий доказ по кримінальному провадженню № 0000104 від 05.04.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме мобільний телефон «Айфон 8» з IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 та залишити під відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження та розпорядження вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 309 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.04.2024 близько 13:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено поліпропиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 . ході огляду місця події від 04.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон «Айфон 8» з IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 , в присутності понятих. Даний телефон поміщено в сейф-пакет № PSP 1126195, опечатано та підписано учасниками події. 05.04.2024 дізнавачем ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовим доказом мобільний телефон «Айфон 8» з IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 , вилученого в ході огляду місця події. Мобільний телефон «Айфон 8» IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 було передано на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 1 КРУП в Полтавській області. Беручи до уваги вищевикладене та те, що вилучений мобільний телефон є матеріальним об`єктом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останнього, забезпечення схоронності, прокурор просить накласти на нього арешт.

Ініціатор клопотання в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала письмову заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна на яке прокурор просить накласти арешт ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 05.04.2024 на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень внесено відомості наступного змісту: «04.04.2024 близько 13:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено поліпропиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору».

На час розгляду клопотання, письмову підозру у вчиненні кримінального правопорушення за описаним вище фактом будь-якій визначеній фізичній особі не вручено.

З протоколу огляду місця події від 04.04.2024, наданого ініціатором клопотання в його обґрунтування, вбачається, що в ході проведення огляду на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 слідчим СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_5 було виявлено та вилучено поліпропиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору та мобільний телефон «Айфон 8» з IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 .

Згідно постанови дізнавача СД ВП№1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 від 05.04.2024 мобільний телефон «Айфон 8» з IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 визнано і приєднано до кримінального провадження №0000104 від 05.04.2024, як речовий доказ та передано на зберігання до камери речових доказів ВП №1 КРУП за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини розслідуємого кримінального провадження, а також те, що вказане в прохальній частині клопотання майно, яке було вилучене в ході огляду, може бути доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому беручи до уваги обставини встановлені в судовому засіданні, думку прокурора викладену в клопотанні, де остання прохає передати вилучене майно на зберігання власнику ОСОБА_4 вважаю, що мобільний телефон «Айфон 8» IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 , необхідно передати власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, попередивши останнього про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000104 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме на мобільний телефон «Айфон 8» IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який 04.04.2024 було виявлено та вилучено в ході огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_1 , з позбавленням права на розпорядження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Передати мобільний телефон «Айфон 8» IMEI 1: НОМЕР_1 з сім-картою на номер НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційної інстанції області протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1