Єдиний унікальний номер 205/7038/24
Номер провадження 1-кс/205/731/24
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, Донецької області, громадянина України, має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий - 31.08.2023 Красногвардійським р/с м. Дніпропетровська, за ч. 4 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75, 76 КК України, від відбуття покарання звільнити, з випробувальним терміном на 3 роки, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000507, внесеному до ЄРДР 10.04.2024, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000507, внесеному до ЄРДР 10.04.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на іспитовому терміні, за вчинення корисливого злочину, відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.08.2023, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та будучи обізнаним про те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 на території України, введено воєнний стан, який продовжено на 90 діб. Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, повторно вчинив кримінальні правопорушення у сфері злочинів проти власності, за наступних обставин.

Так, 10.04.2024, близько о 08 год. 02 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину «Продукти», під виглядом пересічного покупця, здійснював придбання торгівельної продукції. В ході придбання товару, ОСОБА_5 , побачив за вітриною, на стелажі, грошові кошти, які належали раніше незнайомій жінці, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в свою чергу, працювала у вказаному магазині продавцем та є власником зазначеного магазину.

В цей момент, у ОСОБА_5 , раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, визначивши при цьому, об`єктом свого злочинного посягання, грошові кошти, які належали ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , в той же момент, перебуваючи у вказаному магазині, діючи умисно та повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись виниклими обставинами, які виражались у тому, що ОСОБА_8 , залишила торгівельну залу магазину та зайшла до службової кімнати, де ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та виникнення подальших наслідків, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, яка виражається в покращенні свого матеріального становища, незаконним шляхом, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілій, ОСОБА_5 , просунув руку, через вітрину та дотягнувшись до вищевказаних грошових коштів у розмірі 600 гривень, які належали потерпілій, дістав їх та утримуючи викрадене при собі, будучи переконаним, що його дії, як і раніше мають таємний характер, вчинивши усі дії, які вважав за необхідні, для досягнення своєї, протиправної мети, з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_5 , спричинив потерпілій ОСОБА_8 , майнову шкоду у розмірі 600 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 30.04.2024, близько о 07 год. 45 хв., більш точний час, в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , побачив автобус марки: «БАЗ», модель: «А-079» державний номерний знак: « НОМЕР_1 », який використовується, в якості маршрутного таксі за № 15 7-А.

Наблизившись до автобусу, ОСОБА_5 , побачив в салоні, між лобовим склом та приладовою панеллю, чоловічу сумку чорного кольору, яка належала раніше незнайомому чоловіку на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в свою чергу, працював на посаді водія вказаного маршрутного таксі. В цей же момент, ОСОБА_9 , вийшов з автобусу та направився до вбиральні, яка розташована напроти припаркованого автобусу, при цьому останній, не до кінця зачинив двері водія, де в ОСОБА_5 , раптово виник кримінально-протиправний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, визначивши при цьому, об`єктом свого протиправного посягання, вміст вказаної сумки, який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , в той же момент, перебуваючи біля вказаного автобусу, діючи умисно та повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для ОСОБА_9 , та оточуючих, скориставшись виниклими обставинами, які виразились у відсутності потерпілого та вільному доступі до салону вказаного автобусу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та виникнення подальших наслідків, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, яка виражається в покращенні свого матеріального становища, незаконним шляхом, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому, ОСОБА_5 , відкрив двері автобусу, після чого заліз до салону, де взяв вищезазначену сумку (яка не несе матеріальної цінності для ОСОБА_9 ), в якій знаходився мобільний телефон: «Samsung» модель: «АОЗ», BLUE/32GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчого^експерта № 38-24 від 24.05.2024 становить 3067 гривень, де утримуючи викрадене при собі, будучи переконаним, що його дії як і раніше мають таємний характер, вчинивши усі дії, які вважав за необхідні, для досягнення своєї, протиправної мети, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_9 , майнову шкоду у розмірі 3067 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 24.05.2024 року о 17 год. 00 хв. повідомлено про підозру.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є достатність доказів зібраних під час досудового розслідування.

Матеріалами, що підтверджують ці обставини є:

- Протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 , про вчинення кримінального правопорушення від 10.04.2024

- Протокол огляд місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , від 10.04.2024;

- Протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 11.04.2024;

- Встановлення та подальше копіювання відеозапису, з камери відеоспостереження, розміш;еної на території магазину від 10.04.2024;

- Протокол огляду компакт диску, з вищевказаним відеозаписом від 23.04.2024

- Протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 23.04.2024;

- Протокол впізнання особи за фотознімками з потерпілою від 23.04.2024;

- Протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 , від 25.04.2024;

- Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 24.05.2024;

- Протокол допиту підозрюваного від 24.05.2024;

- Протокол прийняття заяви від ОСОБА_9 , про вчинення кримінального правопорушення від 30.04.2024;

- Протокол огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_4 , від 30.04.2024;

- Протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , від 01.05.2024;

- Документи на викрадене майно, які долучив потерпілий;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2024;

- Висновок судово-товарознавчого експерта № 38-24 від. 24.05.2024;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_11 , від 24.05.2024;

- Протокол впізнання особи за фотознімками з ОСОБА_12 , від 24.05.2024;

- Протокол огляду за адресою: АДРЕСА_5 , від 24.05.2024;

- Речовий доказ у вигляді мобільного телефону, вилученого в ході

огляду від 24.05.2024;

- Повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 24.05.2024;

- Протокол допиту підозрюваного від 24.05.2024.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 , під загрозою застосування покарання за інкриміновані йому правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Крім того, підозрюваний не має реєстрації та постійного місця проживання, також не має офіційного місця роботи, не перебуває в офіційному шлюбі, та не має на утриманні неповнолітніх дітей, чи непрацездатних осіб, тобто ОСОБА_5 . Також, вказав на наявний ризик п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуючи даний ризик тим, що підозрюваний скориставшись своїм правом на ознайомлення та отримання копій матеріалів кримінального провадження, дізнається персональні данні потерпілих та свідків, в тому числі і адресу їх проживання, де з метою уникнення кримінальної відповідальності, у ОСОБА_5 , з`явиться можливість створювати тиск на останніх, як шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів, чи взагалі відмовлення брати участь у проведенні досудового розслідування та подальших судових розглядів. Також, підозрюваний будучи раніше судимим за злочин проти власності, за вироком Красногвардійського районного суду, м. Дніпропетровська, від 31.08.2023, за ч. 4 ст. 185 КК України, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 роки та подальшим звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим терміном на 3 роки, повторно вчинив нові корисливі злочини. Крім того, підозрюваний не має постійного, офіційного місця роботи, тож відсутнє законне та стабільне джерело доходу, де ці обставини можуть спонукати ОСОБА_5 , до вчиненням ним нових кримінальних правопорушень, з метою покращення свого матеріального становища та забезпечення своїх природніх потреб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого злочину.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання уразі визнання його винним, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого оскільки, підозрюваний може скористатись своїм правом на ознайомлення та отримання копій матеріалів кримінального провадження, дізнається персональні данні потерпілих та свідків, в тому числі і адресу їх проживання, де з метою уникнення кримінальної відповідальності, може створювати тиск на останніх, як шляхом умовлянь, так і шляхом погроз, з метою зміни ними своїх показів, чи взагалі відмовлення брати участь у проведенні досудового розслідування та подальших судових розглядів.

Слідчий суддя погоджується з прокурором про наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено що підозрюваний не має реєстрації та постійного місця проживання, не має офіційного місця роботи, не перебуває в офіційному шлюбі, не має на утриманні неповнолітніх дітей, чи непрацездатних осіб, що доводить ризик переховування останнього від органу досудового розслідування або суду.

Також, слідчим суддею, взято до уваги, той факт що ОСОБА_5 , вже був засуджений вироком Красногвардійського районного суду, м. Дніпропетровська, від 31.08.2023, за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, проте знов вчинив злочин проти власності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами. Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд приходить до висновку, що тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є виправданим, оскільки застосування інших запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки і виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, неодружений, відсутність неповнолітніх дітей.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 121 120 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 182, 183, 202, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000507, внесеному до ЄРДР 10.04.2024 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 29 липня 2024 року включно.

Одночасно визначити заставу ОСОБА_5 в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області (рахунок: UA0017442; отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код отримувача: 26239738).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за їх першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Повідомити ОСОБА_5 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1