БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/596/24
Провадження № 1-кп/273/40/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000097 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Полтава, Полтавської області, проживаючого АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.12.2018 близько 02 год. 20 хв., ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу домогосподарства, що по АДРЕСА_2 виявили, що в дворі за воротами даного домогосподарства знаходиться мотоцикл червоного кольору марки «ИЖ Планета-5» з коляскою д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску. В цей час ОСОБА_4 запропонував особі, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, здійснити незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, на що особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, погодилась.

В подальшому, без розриву в часі, ОСОБА_4 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи умови попередньої змови, спрямованої на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи узгоджено, усвідомлюючи, що їхні дії залишаються не поміченими для оточуючих, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю свідків та очевидців відкрили ворота та зайшли до домогосподарства, підійшли до мотоциклу марки «ИЖ Планета-5» з коляскою д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску червоного кольору та за допомогою фізичної сили вивели даний транспортний засіб через відкриті ворота огородженого домогосподарства.

В подальшому, вказаним способом ОСОБА_4 спільно з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, повели транспортний засіб мотоцикл марки «ИЖ Планета-5» з коляскою д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску червоного кольору до домогосподарства ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , де залишили його на зберігання.

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «ИЖ Планета-5» з коляскою д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, червоного кольору, двигун № НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_2 , коляска № НОМЕР_3 , з об`ємом двигуна 350 см. куб., вартість якого складає 8147,70 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, пов`язаним з проникненням у інше сховище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні ним вище зазначеного кримінального правопорушення визнав беззаперечно, повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, фактичні обставини справи не оспорював, не заперечував проти розгляду справи у порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України.

Щодо тривалого перебування в розшуку зазначив, що наміру ухилятися від органів досудового розслідування не мав, знаходився більшу частину часу за місцем свого проживання, інколи їздив на заробітки у іншу область.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, 10.03.2024 року подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, при прийнятті рішенняя по даному кримінальному провадженні покладається на розсуд суду, цивільний позов заявляти не буде, претензій до обвинуваченого не має.

Беручи до уваги показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, при роз`ясненні судом щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вказав, що розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, у зв`язку з чим суд обмежився обвинуваченого та дослідженням матеріалів, наданих прокурором, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднанане з проникненням у інше сховище.

Призначаючи покарання, суд відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України, є тяжким.

Обставиною, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Щодо особи обвинуваченого, ОСОБА_4 раніше не судимий, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро розкаявся у вчиненому та засуджує вчинене, зазначив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення, бажає стати до лав ЗСУ.

Враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, повернення майна потерпілій особі та відсутність претензій останньої, суд призначає покарання в межах санкції статті, за якою він визнається винним, а саме у виді позбавлення волі. Водночас, зважаючи на вище викладені обставини, суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 29.04.2024 у вигляді тримання під вартою та продовжений ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 25.04.2024, підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Відповідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Речовий докази мотоцикл марки «ИЖ Планета-5» з коляскою д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, червоного кольору, переданий на власнику ОСОБА_7 на відповідальне зберігання за місцем його проживання по АДРЕСА_2 , залишити потерпілій ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_9