справа № 642/3395/24
провадження № 1-кп/642/506/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Джамал-Абад Ошської області Киргизстан, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

та Угоду про визнання винуватості від 12.06.2024 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 , -

встановив:

Будучи достеменно обізнаною про введення військового стану, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.01.2024р., точного часу в ході судового розслідування встановити не вдалося, знаходячись в житловій кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вона мешкала на той момент з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачила ноутбук, який належав ОСОБА_6 і який останній залишив на столі у житловій кімнаті, а сам виїхав за межі м. Харкова на декілька тижнів по справах. У цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: ноутбуку, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю спостереження за нею з боку третіх осіб та тим, що ОСОБА_6 поїхав на декілька днів по справах, ОСОБА_4 викрала з житлової кімнати вищезазначеного будинку ноутбук Acer Aspire 5733 series, Model: PEW71 (Aspire 5733-384G32Mnkk), S/N: НОМЕР_1 , SNID: НОМЕР_2 , згідно висновку експерта №3725 від 14.05.2024 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість якого становить 4067 гривень 00 копійок, після чого вийшла з будинку, звернувши на свою користь викрадене майно, та в подальшому розпорядилася ним на власний розсуд.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 4067 гривень 00 копійок.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доказана повністю та кваліфікує її дії, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану за ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розслідування, 12.06.24 року, між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 укладена угода, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і його правової кваліфікації за ч. 4 ст.185 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого нею за викладених вище обставин у повному обсязі висунутого обвинувачення, покаялась у скоєному злочині, активно сприяла проведенню досудового розслідування.

Потерпілий ОСОБА_6 прохав розглядати справу у його відсутність.

Судом встановлено, що кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 в результаті злочинних дій ОСОБА_4 спричинена матеріальна шкода у розмірі 4067 грн., яку відшкодовано.

ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв найшвидшому розкриттю вчиненому нею кримінального злочину, даючи правдиві та повні покази, що відповідає суспільним інтересам у найшвидшому досудовому розслідуванні і судовому провадженні.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судима, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.

Сторони угоди про визнання винуватості підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, враховуючи беззастережне визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, дані про його особу та сприяння проведенню досудового розслідування, сторони погодили можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачена погодилась на призначення такого виду покарання.

Обвинувачена усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Виконавши вимоги ст.ст. 342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

Угода узгоджена з положеннями ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України і при її укладені вимоги закону дотримані.

В судовому засіданні з`ясоване цілковите розуміння обвинуваченим положень пунктів 1-4 ч.4 ст. 474 КПК України і своїх прав, а також наслідків укладення і затвердження угоди.

Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.

При затверджені угоди будуть виконані умови, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Розподілити процесуальні витрати відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 202, 314, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 12.06.24 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк в 1 (один) рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не застосувався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №3725 від 14.05.2024р. у розмірі 3786,40 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - протягом 30 днів з моменту отримання копії вироку, особою, яка не викликалась в суд протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1