Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/777/24
номер провадження 1-кс/695/219/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника володільців майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша провадження за клопотанням прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000111 від 21.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням у кримінальному провадженні №0000111 від 21.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що 21.02.2024 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , про те, що перебуваючи на чергуванні на блок-посту в адміністративних межах с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області, було зупинено транспортні засоби, які перевозили бетонні плити, водії надали товарно-транспортні накладні, в яких були виявлені ознаки підробки.

По даному факту 21.02.2024 розпочато досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У ході огляду місця події 21.02.2024 року у період часу із 15:00 год. по 16:20 год. на блок-посту в адміністративних межах с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області старшим дізнавачем СД Золотоніського РВП було виявлено та вилучено наступне:

- автомобіль марки «Renault Magnum 460», д.н.з. « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ;

- причіп марки «Koegel SN 24», д.н.з. « НОМЕР_2 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;

- 12 одиниць бетонних плит-перекриття та 4 одиниці залізо-бетонних блоків, які містяться на причепі марки «Koegel SN 24», д.н.з. « НОМЕР_2 »;

- товарно-транспортну накладну серія ПЗО № 176213 від 21.02.2024 року;

- автомобіль марки «Renault Magnum АЕ440.19», д.н.з. « НОМЕР_3 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;

- причіп марки «VAN HOOL 3B0011», д.н.з. « НОМЕР_4 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ;

- 6 одиниць бетонних плит-перекриття та 5 одиниць товстих і 9 одиниць тонких бетонних колон, які містяться на причепі марки марки «VAN HOOL 3B0011», д.н.з. « НОМЕР_4 »;

- товарно-транспортну накладну серія ПЗО № 176214 від 21.02.2024 року.

Постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області від 22.02.2024 року вилучені транспортні засоби, бетонні вироби та товарно-транспортні накладні визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000111 від 21.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Враховуючи, що вищевказані вилучені речі та предмети зберігають на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є речовими доказами по кримінальному провадженню, тому подальше їх використання призведе до знищення слідів вчинення або переховування знаряддя кримінального правопорушення, що суттєво вплине на хід досудового розслідування, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на вказане вище майно.

За таких підстав прокурор звернулася до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання наполягала, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та вказуючи, що із вказаними речовими доказами необхідно провести ряд слідчих дій, а тому вказані заходи є необхідними для запобігання можливості пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення чи передачі вказаного майна.

Представник володільців майна адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на транспортні засоби та бетонні вироби, так як вважає, що за фактом підробки документів для досягнення мети кримінального провадження слід накласти арешт лише на товарно-транспортні накладні, а транспортні засоби та бетонні вироби для встановлення ознак підробки документів не потрібні. Крім того, прокурор взагалі не повідомив, які слідчі дії орган досудового розслідування збирається проводити з вилученими транспортними засобами та бетонними виробами для досягнення мети кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що за фактом вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2024 року внесено відомості про кримінальне правопорушення №0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події 21.02.2024 р. у період часу з 15 год. 00 хв. до 16 год. 20 хв. було проведено огляд місця події на блок-посту в адміністративних межах с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області старшим дізнавачем СД Золотоніського РВП, в ході якого було виявлено та вилучено наступне майно:

- автомобіль марки «Renault Magnum 460», д.н.з. « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ;

- причіп марки «Koegel SN 24», д.н.з. « НОМЕР_2 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;

- 12 одиниць бетонних плит-перекриття та 4 одиниці залізо-бетонних блоків, які містяться на причепі марки «Koegel SN 24», д.н.з. « НОМЕР_2 »;

- товарно-транспортну накладну серія ПЗО № 176213 від 21.02.2024 року;

- автомобіль марки «Renault Magnum АЕ440.19», д.н.з. « НОМЕР_3 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;

- причіп марки «VAN HOOL 3B0011», д.н.з. « НОМЕР_4 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 ;

- 6 одиниць бетонних плит-перекриття та 5 одиниць товстих і 9 одиниць тонких бетонних колон, які містяться на причепі марки марки «VAN HOOL 3B0011», д.н.з. « НОМЕР_4 »;

- товарно-транспортну накладну серія ПЗО № 176214 від 21.02.2024 року.

Постановою старшого дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 22.02.2024 р. вилучені речі та майно визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України кримінальна відповідальність за даною статтею настає за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право, зокрема, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України, при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право, зокрема, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра що до вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час судового розгляду слідчим суддею, шляхом дослідження доказів доданих до клопотання, встановлена сукупність підстав вважати, що вилучені товарно-транспортні накладні могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з ними можуть проводитись відповідні слідчі дії, зокрема експертизи, що обумовлює необхідність їх збереження у тому виді, якому вони були вилучені.

Таким чином будь-які дії із вказаними речами, їх перетворення будь-які дії можуть призвести до знищення и пошкодження речових доказів, які мають суттєве значення для даного кримінального провадження.

За таких підстав, з урахуванням положень ч. 11 ст. 170 КПК України, суд вважає можливим накласти арешт на вказані дві товарно-транспортні накладні, які поміщені до камери зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області (м. Золотоноша Черкаської області, вул. Січова, 3) із встановленням обмеження відчуження, розпорядження та використання їх.

Щодо накладення арешту на транспортні засоби та бетонні вироби, слідчий суддя вказує наступне.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У клопотанні про накладення арешту на майно, як на підставу для накладення арешту, прокурор вказує тільки про необхідність збереження речових доказів та запобігання відчуженню майна.

Разом із тим підозра у даному кримінальному провадженні нікому не пред`явлена, органи досудового розслідування мали достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій із вказаними транспортними засобами та бетонними виробами, зокрема належно оглянути їх, результати огляду зафіксувати у встановленому порядку, про необхідність додаткових слідчий дій із вказаними транспортними засобами суд не повідомлено.

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності на даній стадії досудового розслідування завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає що, прокурором не доведено, що відносно транспортних засобів та бетонних виробів є необхідність у накладенні арешту.

Оскільки стаття Кримінального кодексу України, за якою проводиться досудове розслідування не передбачає конфіскації майна, чи вилучення предметів вчинення кримінального правопорушення, відомості про необхідність проведення із вказаними транспортними засобами та бетонними виробами додаткових слідчих дій органом досудового розслідування не надані, а ризики, встановлені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України не доведені, відтак у цій частині клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 113, 116, 117, 170-173, 236, 370, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

У кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000111 від 21.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, накласти арешт на товарно-транспортну накладну серії ПЗО № 176213 від 21.02.2024 року та на товарно-транспортну накладну серії ПЗО № 176214 від 21.02.2024 року, які поміщено до сейф-пакету № РSР 1251690, що переданий на збереження до камери зберігання речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області (м. Золотоноша Черкаської області, вул. Січова, 3).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст виготовлено та оголошено 05 березня 2024 року о 17:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_11