Справа № 487/3631/24
Провадження № 1-кс/487/2720/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури у місті Миколаєві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000703 від 22.04.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури у місті Миколаєві ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на вилучене в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «iphone 11» білого кольору в чохлі коричневого кольору; два ключі від під`їзду та дверей; USB-C кабель марки HAVIT CB6239.

Клопотання обґрунтоване тим, що вказані предмети мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, так як зазначені речі можуть зберігати на (в) собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що вказані речі є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та будуть використані в якості речових доказів для встановлення істини по справі (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведені обшуку майно.

В судовому засіданні прокурор не була присутня, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що У провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження ЄРДР № 0000703 від 22.04.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2024 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, надійшла заява від ОСОБА_5 , яка просить вжити заходів до невстановленої особи, яка 22.04.2024 приблизно о 14:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану, заволоділа майном, а саме «USB - кабель марки HV - CB», чим спричинила ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку у розмірі 129 гривень.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 22.04.2024 року затримано в порядку ст.ст. 208-213 КПК України.

В ході проведення особистого обшуку затриманого, виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iphone 11» білого кольору в чохлі коричневого кольору; два ключі від під`їзду та дверей; USB-C кабель марки HAVIT CB6239.

22.04.2024 року слідчим СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області було винесено про визнання вилученого в ході обшуку майна та речей речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з накладенням арешту на такі речі та майно: USB-C кабель марки HAVIT CB6239.

Прокурором доведено відповідність вилученого вище майна та предметів критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Так, враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставин, спосіб та характер вчинення кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилученні речі та предмети зберегли на собі сліди вчинення злочину, підлягають подальшому огляду та проведенню експертного дослідження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Клопотання в частині накладення арешту на такі речі та майно: мобільний телефон марки «iphone 11» білого кольору в чохлі коричневого кольору; два ключі від під`їзду та дверей задоволенню не піддягає, оскільки будь-яких даних про те, що вказані речі та майно були об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, матеріали судового провадження не містять.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: USB-C кабель марки HAVIT CB6239.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1