ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4561/24
провадження № 1-кп/753/1273/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000005 від 06.01.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 01 березня 2024 року.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному носінні холодної зброї (кастет) без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 зобов`язаний був неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, зокрема пунктів 1, 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 576, пунктів 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовити чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів від 21.08.1998 № 622.

Однак, ОСОБА_4 усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, діючи в порушення вказаних вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочин проти громадської безпеки за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 06 січня 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи неподалік станції метро «Позняки» КП «Київський метрополітен», що розташована в Дарницькому районі міста Києва, на тротуарі, знайшов кастет, який помістив до центрального відділення сумки чорного кольору, яка була одягнута на ньому та став зберігати при собі. У цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 06 січня 2024 року, ОСОБА_4 у невстановлений органом досудового розслідування час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі вказаний кастет, який знаходився у центральному відділенні сумки чорного кольору, яка була одягнута на ньому, прибув до станції метро «Позняки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

Того ж дня, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, що виразились у носінні холодної зброї (кастета) без передбаченого законом дозволу, незаконно маючи при собі, а саме у центральному відділенні сумки чорного кольору, холодну зброю (кастет), зайшов до вестибюлю станції метро «Позняки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 20 годині 05 хвилин був зупинений працівником поліції та запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено із відділення сумки чорного кольору, яка була одягнена на ньому, кастет, який відноситься до холодної зброї, а саме до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, який останній за викладених обставин придбав та незаконно носив, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 263 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 06 січня 2024 року неподалік станції метро «Позняки» на тротуарі знайшов кастет, який помістив до центрального відділення сумки чорного кольору, яка була одягнута на ньому та став зберігати при собі. Так, зберігаючи при собі вказаний кастет прибув до станції метро, зайшов до вестибюлю станції, де приблизно о 20 годині 05 хвилин був зупинений працівником поліції та запрошений до кімнати поліції, де у останнього виявлено та вилучено із відділення сумки чорного кольору, яка була одягнена на ньому, кастет, який відноситься до холодної зброї, а саме до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, який останній за викладених обставин придбав та незаконно носив, без передбаченого законом дозволу. Про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо процесуальних витрат, речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, з середньо-спеціальною освітою, працює офіційно продавцем-консультантом магазину техніки, молодого віку, має сім`ю та постійне місце проживання, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває тощо.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд встановив визнання вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, що вчинено нетяжкий злочин особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, з середньо-спеціальною освітою, працює, має сім`ю та місце проживання, щиро розкаялася у вчиненому, суд вважає за можливе призначити покарання у межах санкції частини статті, за якою визнає винним, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: кастет, переданий на зберігання у спецпакеті № 5683570 до камери зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція № 007770), знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи (висновок експерта від 10 січня 2024 року № СЕ-19/111-24/1394-ХЗ) у розмірі 2 271,84 грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1