Справа № 183/2008/24
№ 1-кс/183/456/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджено прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 03.02.2024 р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжений і діє на теперішній час.

Водночас, 08.01.2024 року, приблизно о 02:30 годин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 знаходився за місцем свого мешкання. В цей час у нього виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене, повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення, яким є сарай його знайомої ОСОБА_7 , розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 08.01.2024 року, приблизно о 03:00 годин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 зайшов через незачинену на замок хвіртку на територію домоволодіння АДРЕСА_3 та підійшов до сараю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що вчиняє злочин в умовах воєнного стану, із застосуванням фізичної сили, ривком відчинив зачинені на замок вхідні двері сараю та незаконно проник до його середини. Знаходячись в середні сараю ОСОБА_5 знайшов там насосну станцію марки «AL-KO» модель «JET 6000/5 premium» червоно сіро чорного кольору вартістю 6416,80 грн., водяний насос марки «VOLKS pumpe» модель «JY100A» чорно зеленого кольору вартістю 1739,40 грн. та мотокосу марки «VITALS», модель «BK 5226t» червоного кольору вартістю 4165,20 грн., які визначив для себе як об`єкти злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_5 взяв вказані електроприлади, та з метою викрадення, виніс їх за межі вказаної території домоволодіння у напрямку вулиці.

Після цього, ОСОБА_5 з викраденим майном, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12321,40 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Відомості за вказаним фактом слідчим Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 03лютого 2024 року внесені до ЄРДР за № 0000163 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України.

01 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000163 від03лютого2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст. 185КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.1, 3, 5ч. 1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого, відповідальність за яке передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, буде спонукати останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено потерпілу ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з якими підозрюваний ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті та особисто знайомий та які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Враховуючи викладене та розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене судом у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, підозрюваний перебуваючи на свободі матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів. Останній раз21.12.2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Незважаючи на це ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, перебуваючи на випробуванні, знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працює, суспільно-корисною працею не займається, офіційно джерела доходу не має, неодружений та не має на утриманні дітей та осіб похилого віку. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання вказаних вище ризиків та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

На цих підставах заявник клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти заявленого клопотання. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник заперечував проти заявленого клопотання. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Новомосковським районним відділом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000163 від 03.02.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наданими слідчому судді матеріалами досудового розслідування: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2024 р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.01.2024 р.; протоколом огляду місця події від 09.01.2024 р.; протоколом допиту потерпілого від 05.02.2024 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.02.2024 р.; протоколом огляду предмета від 13.02.2024 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.02.2024 р.; протоколом огляду предмета від 13.02.2024 р.; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 27.02.2024 р.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.02.2024 р.; протоколом додаткового допиту потерпілого від 28.02.2024 р.; протоколом огляду речей від 28.02.2024 р.; висновком експерта від 28.02.2024 р. № 1157/24; повідомленням про підозру 01.03.2024 р.; протоколом допиту підозрюваного від 01.03.2024 р.; протоколом проведення слідчого експерименту від 04.03.2024 р.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану).

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснила, що маються ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

У зв`язку з цим суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику. Отже, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Підозрюваний обізнаний про адреси мешкання потерпілого та свідків, а тому, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо незаконного впливу на вказаних осіб.

У зв`язку з цим судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 вчинити інші кримінальні правопорушення суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України.

Так, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.12.2023 р. ОСОБА_5 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 було звільнено від призначеного покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку два роки.

Не зважаючи на вказану судимість ОСОБА_5 в період іспитового строку (08.01.2024 р.) вчинив дії в яких маються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_5 має системний характер, що свідчить про його високу суспільну небезпечність та відсутність переконань, направлених на дотримання законів України, про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченого та стійке небажання стати на шлях виправлення.

На цих підставах суд вважає реальне існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд оцінює в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованих злочинів; вік та стан здоров`я підозрюваного, який тяжких захворювань чи інвалідності не має; відомості про особу підозрюваного.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , тяжкого злочину, наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. (3028 грн. х 80).

Враховуючи викладене суд вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309 , 369, 372, 376, 392-395КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджено прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке заявлене в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 03.02.2024 р., про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 02 (включно) травня 2024 р..

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 05 березня 2024 р. о 09 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1