Справа № 314/786/24
Провадження № 1-кс/314/209/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали за клопотанням дізнавача Сектору дізнання відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення огляду за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання дізнавача Сектору дізнання відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення огляду за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Клопотання обґрунтоване тим, що 16.02.2024 до Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що на блок посту № 2 по АДРЕСА_1 зупинено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі зіп-пакет із вмістом білої порошкоподібної речовини. 16.02.2024 проведено огляд місця події на блок посту № 2 по АДРЕСА_1 , під час якого у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: зіп-пакет з порошком булого кольору. Дізнавач стверджує, що на стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вилученого майна та просить накласти арешт на вилучені речі під час огляду місця події 16.02.2024 блок посту № 2 по АДРЕСА_1 , а саме зіп-пакет із вмістом білої порошкоподібної речовини в обсязі тимчасового позбавлення права на володіння, розпорядження та відчуження, зазначених речей, з метою збереження речових доказів, що мають значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Прокурор, дізнавач у судове засідання не з`явились.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що Сектором дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2024 за № 0000025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Матеріали справи містять протокол огляду місця події від 16.02.2024, письмові пояснення ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Аналізуючи зміст Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», слідчий суддя приходить до висновку, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

За положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про арешт вилучених речей, суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту. Дізнавачем не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області, що вже виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Слідчий суддя, також приймає до уваги той факт, у випадку визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику, так як обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Більш того, накладення арешту в даному випадку з метою підтвердження, що вказані речовини є наркотичним засобом суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

За таких підстав, слідчий суддя вважає клопотання дізнавача про накладання арешту на вилучене майно є безпідставним та немотивованим, а відтак таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 175, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача Сектору дізнання відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення огляду за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 16.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

20.02.2024