№ провадження 1-кп/208/278/24
ВИРОК

Іменем України

05 квітня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої, адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000422 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 11.00 годині 17 липня 2021 року, ОСОБА_8 перебував біля дверей квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає раніше знайома йому, особа похилого віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де вів з нею розмову стосовно позики йому грошей.

На прохання ОСОБА_10 позики грошових коштів ОСОБА_11 відповіла відмовою, що викликало його обурення та спричинило конфлікт.

Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_10 розташувавшись напроти Долгальової, притискуючи лівою рукою шию потерпілої зліва, не маючи умислу на спричинення їй тілесних ушкоджень, не передбачаючи настання такої шкоди для здоров`я потерпілої, хоча повинен був і міг її передбачити, застосовуючи значну м`язову силу, відштовхнув її від себе, внаслідок чого та втратила рівновагу і впала на лівий бік на поріг своєї квартири.

В результаті зазначених протиправних дій ОСОБА_10 , потерпілій ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого стегна, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковано за ст. 128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав частково та пояснив наступне. З потерпілою ОСОБА_11 раніше знайомий, підтримував з нею добросусідські стосунки, завжди їй допомагав. На її прохання ходив в магазин за продуктами. В час подій, будучі в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до потерпілої зайняти гроші. ОСОБА_11 відмовила, чим він обурився. Збирався уходити, розвертаючись перечепився через поріг, та впав на потерпілу. За виворіт її не хапав, голову не притискав. Після падіння потерпіла знепритомніла. Потім підійшов сусід ОСОБА_12 , та він пішов додому. Вину свою визнає. Просить вибачення у потерпілої. Матеріальну шкоду заподіяну своїм вчинком повністю відшкодував. Моральну шкоду готов відшкодувати. Просить його суворо не карати. При призначенні покарання просить врахувати, що він не офіційно працює. Заробіток ним коштів, в тому числі посприяє невідкладному відшкодуванні решти коштів на вимогу потерпілої сторони.

Вина ОСОБА_5 встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними та належними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні:

- поясненнями свідка ОСОБА_13 яка пояснила суду, що обвинувачений її сусід. На теперішній час з останнім не спілкуються. З потерпілою вона також знайома, це її сусідка, яка мешкає поверхом нижче. Долгальова одинока жінка, просила обвинуваченого щось купити в магазині їй, і здачу з покупок залишала останньому. Як розповідала йому потерпіла, ОСОБА_10 іноді приходив до неї позичати гроші. Раніше були випадки, що обвинувачений в стані сп`яніння стукав потерпілій в двері, просить позичити гроші. В стані сп`яніння ОСОБА_10 поводить себе агресивно.

В липні 2021 року, після обіду, вона почула як кричала потерпіла: «Допоможіть, вбивають» ОСОБА_14 знаходився її чоловік ОСОБА_12 , який пішов подивитися, що коїться. Слідом вона вдяглася та також вийшла на сходи. Побачила, що чоловік відтягував обвинуваченого від порогу квартири Долгальової, а остання в цей час лежала на підлозі, в такому положенні, що верхня частина її тулубу знаходилася в під`їзді, а ноги знаходилися в квартирі. Орел перебував в стані сп`яніння, було чутно запах алкоголю. Далі вона викликала «швидку допомогу»;

- поясненнями свідка ОСОБА_15 який пояснив суду, що обвинувачений та потерпіла його сусіди. Долгальова мешкає нижче поверхом. Потерпіла не конфліктна жінка, чого не може сказати про ОСОБА_10 .

17.07.2021 року, після 11.00 години він знаходився вдома з дружиною. Дружина почула крики. Він спустився поверхом вниз де побачив, як обвинувачений сидить над потерпілою. Руки обвинуваченого були в районі голови потерпілої. Остання лежала в положенні головою в під`їзді, а ногами в квартирі. Потерпіла кричала: «Допоможіть, вбивають» Він відтягнув обвинуваченого. Коли потерпіла прийшла до тями то розповіла, що попросила ОСОБА_10 сходити за хлібом до магазину, та дала йому 20 гривень. ОСОБА_10 запросив 100 гривень, з чого і почався конфлікт. Потерпіла також розповіла, що обвинувачений штовхнув її та бив ногами. Обвинувачений заперечував це, казав, що вона сама впала;

- показаннями свідка ОСОБА_16 який пояснив суду, що раніше з обвинуваченим знайомий, ніяких відносин з ним не мав. Потерпіла його бабуся.

Приблизно о 10.40-11.00 годині 17.07.2021 року, до нього зателефонував сусід бабусі ОСОБА_12 , який повідомив, що на його бабусю був скоєно напад. Він мешкає в м. Дніпро, і тому одразу викликавши «швидку» до бабусі, виїхав разом з дружиною до м. Кам`янське. По приїзду, зі слів бабусі дізнався, що до неї прийшов обвинувачений, та запропонував сходити до магазину. ОСОБА_17 дала йому 50 гривень для покупки хліба. Обвинувачений пішов та потім повернувся і попросив ще 100 гривень, на що вона відмовила. У відповідь обвинувачений почав її душити, а сусід бабусі ОСОБА_12 його відтягнув. Коли він приїхав на місце події, побачив у бабусі припухлість на голові, синці та забитий лікоть. Через декілька днів, виявив синці на шиї. Зі слів бабусі, коли вона впала, то обвинувачений вдарив її ногою, а потім почав душити. Також бабуся розповідала, що обвинувачений і раніше приходив до неї, допомагав, але подібних ситуацій не виникало.

Бабусю госпіталізували, та вона провела в лікарні приблизно 5 днів. Пам`ятає, що у неї був струс мозку;

- витягом з ЄРДР від 23.07.2021 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 128 КК України, з фабулою, що 23.07.2021 року ОСОБА_9 звернулася із заявою про отримання нею 17.07.2021 року травми за місцем мешкання (т.2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 згідно якого остання просила вжити заходів до обвинуваченого ОСОБА_10 , який завдав їй тілесні ушкодження(т.2 а.с. 10);

- протоколом огляду місця події від 23.11.2021 року, приміщення квартири АДРЕСА_2 , яким зафіксована обстановка на місці події (т.2 а.с. 86-91);

- протоколом огляду предмету від 14.10.2021 року фото, на яких зображена ОСОБА_11 , з зафіксованими пошкодженнями які вона отримала в результаті скоєння відносно неї правопорушення приблизно о 11.15 годині 17.07.2021 року, по АДРЕСА_3 (т.2 а.с. 50-55);

- висновком судово-медичної експертизи № 1014-Е від 04.11.2021 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_11 виявлені ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку з синцями на обличчі; закритий вколочений, підголовчатий перелом лівого стегна.

Закритий перелом лівого стегна відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, який викликав тривалий розлад здоров`я більш 21 дня. Цей перелом виник внаслідок дії тупого твердого предмета, або при ударі о подібний. Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку з синцями на обличчі, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня. Пошкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, характерологічні властивості котрої не відобразились.

Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, дані медичних документів, встановлено що давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 17.07.2021 року (т.2 а.с. 18-19);

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 26.10.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 як свого сусіда з квартири АДРЕСА_4 , який 17.07.2021 року, приблизно о 11.00 годині, біля входу в квартиру АДРЕСА_2 , спричинив їй тілесні ушкодження (т.2 а.с. 65-68);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.10.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 як чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , який 17.07.2021 року об 11.00 годині, знаходився біля Долгальової, коли та спочатку звала на допомогу, а потім лежала на підлозі біля своєї квартири АДРЕСА_2 . Саме обвинуваченого, її чоловік ОСОБА_15 відкинув від Долгальової (т.2 а.с. 60-64);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.11.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 як сусіда на ім`я ОСОБА_18 , який 17.07.2021 року, приблизно 11.00 годині, перебував біля квартири його сусідки ОСОБА_9 , зігнувшись над нею, та саме вказаного чоловіка він відкинув від потерпілої коли вона лежала на підлозі (т.2 а.с. 70-73);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.11.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 як чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , сусіда його бабусі ОСОБА_9 , на якого остання вказувала як на особу, що спричинила їй 17.07.2021 року тілесні ушкодження (т.2 а.с. 74-77);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2021 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 пояснила обстановку та обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення.

17.07.2021 року, приблизно о 11.00 годині, до неї вдруге за день прийшов сусід - ОСОБА_20 , який постукав у вхідні двері її квартири. Вона відчинила йому двері, але до нього з квартири не виходила, його до своєї квартири також не впускала, спілкувалися з ним стоячи в дверях. ОСОБА_18 відразу почав вимагати дати йому в займи 100 гривень, але вона йому відмовила. ОСОБА_18 вхопив її за шию та зажав голову між плечем і своєї головою, почав надавлювати на артерію справа на шиї, нижче вуха, після чого вона стала втрачати свідомість. Далі, ОСОБА_18 її відштовхнув від себе і вона впала на підлогу, на лівий бік. Після падіння, ОСОБА_18 ще наносив їй удари, а вона закривала обличчя руками. На її крики про допомогу прибіг сусід ОСОБА_12 .

За допомогою статиста потерпіла показала розташування та дії ОСОБА_18 і свої. Пояснила, що внаслідок зазначених нею дій ОСОБА_18 , вона впала на поріг квартири, на лівий бік стегном, обличчям до стіни під`їзду, спиною до сходинкового майданчику, головою у під`їзд на майданчик, ногами в квартиру, при цьому отримала рану лівого ліктя від падіння. ОСОБА_20 стояв в той момент біля її голови позаду. Потім вона розвернулася на спину, і таким чином ОСОБА_18 стояв по праву руку від неї. Побачила що ОСОБА_18 замахнувся правою ногою в її бік, та вона прикрили голову руками. Удар ногою прийшовся по кисті правої руки. За допомогою статиста пояснила зазначені нею обставини (т.2 а.с. 80-85);

- висновком судово-медичної експертизи № 1106-Е від 26.11.2021 року, відповідно до якого виявлені у ОСОБА_21 тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупого твердого предмету, предметів, або при ударі о подібні. За механізмом утворення, не суперечать механізму та взаємному розташуванню потерпілої та нападаючого, зазначеному в протоколі слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 (т.2 а.с. 98-99);

- оголошеними показаннями потерпілої ОСОБА_9 наданих нею слідчому судді у відповідності до ст. 225 КПК України, згідно з якими остання підтвердила свої пояснення надані нею під час проведення слідчого експерименту (т.2 а.с. 130-134);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2021 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 знаходячись на місці скоєння кримінального правопорушення, біля квартири АДРЕСА_2 , пояснив обстановку та обставини події 17.07.2021 року.

За допомогою статиста зазначив, що потерпіла знаходилась в квартирі, за відчиненими дверима, обвинувачений знаходиться перед входом до квартири. Потерпіла лежала на підлозі на лівому боці, стегнами на дерев`яному порозі квартири, руки приведені до грудної клітини зігнуті в ліктьовому суглобі, головою та тулубом знаходиться на підлозі майданчику під`їзду. Обвинувачений знаходився майже впритул до тіла потерпілої, в районі її голови з лівого боку від тулубу, зігнувшись над нею та з приведеними до її горла руками.

Саме в такому положенні він побачив зігнутим над ОСОБА_9 . ОСОБА_22 17.07.2021 року приблизно о 11.00 годині та відразу вхопив останнього за одяг і відтягнув його від потерпілої (т.2 а.с. 92-96)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії вірно кваліфіковано за ст. 128 КК України, як заподіяння необережного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає повне відшкодування заподіяної правопорушенням матеріальної шкоди. Часткове визнання вини не є проявом осуду своєї протиправної поведінки і як щире каяття судом не враховується.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Санкція статті 128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, враховує обставини які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

Відповідно до досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_10 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства та для окремих осіб, визначена як середній. На думку органу пробації виправлення обвинуваченого у громаді можливо за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Досудова доповідь не будучі обов`язковою для прокурора та суду, враховується при вирішенні питання щодо призначення виду та міри покарання обвинуваченій особі.

З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, вважаючи, що за встановлених обставин призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт є занадто м`яким, суд враховуючи позиції державного обвинувачення та потерпілої сторони, призначає його у виді обмеження волі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд відповідно до ст. 76 КК України покладає на засудженого відповідні обов`язки.

Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Значення іспитового строку полягає і в тому, що тільки протягом цього строку особа визнається судимою і за нею здійснюється контроль та соціально-виховна робота уповноваженим органом з питань пробації.

На думку суду, призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі з встановленням іспитового строку є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого його виправлення та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача до ОСОБА_10 , про відшкодування завданої злочином шкоди, судом встановлено наступне.

Станом на 05.04.2024 року, обвинуваченим у повному обсязі відшкодував потерпілій заявлені майнові збитки у сумі 54 855 гривень, про що останньою надано відповідну розписку. Враховуючи зазначені обставини, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, залишається судом без розгляду.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Чітких механізмів встановлення наявності моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, в законодавстві України не визначено, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 9 зазначеної вище Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що позивачу заподіяні моральні страждання внаслідок травмування, а їх спричинення особі похилого віку є загальновизнаними в цивілізованому суспільстві. Вина обвинуваченого, причинний зв`язок між злочинними діями, заподіянням моральної шкоди, в судовому засіданні встановлено.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що життя та здоров`я людини є абсолютним благом, не може підлягати грошовій оцінці, суд вважає цивільний позов в частині моральної шкоди потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 моральної шкоди від злочину підтвердженим, але є таким, що підлягає частковому задоволенню, та буде відповідати стягненню на її користь з відповідача 15 000 гривень.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Позов ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальної шкоди, залишити без розгляду у зв`язку з його добровільною сплатою ОСОБА_5 .

Позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди, задовольнити частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_9 в рахунок її відшкодування 15 000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_5 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1