ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9324/23
провадження № 1-кп/753/828/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000068 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецького р-ну, Донецької обл., українця, громадянина України, останнє відоме місце перебування: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до вимог ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 5, ч. 1 ст. 72, ст. 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їх повноважень, встановлених Конституцією України.

Крім того ч. 2 ст. 72 Конституції України передбачено, що всеукраїнський референдум проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш, як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш, як у двох третинах областей і не менш, як по сто тисяч підписів у кожній області.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Незважаючи на це, у приміщенні Верховної Ради АР Крим 06.03.2014 у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 72, ст. 73, гі. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України та п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», в якій визначено дату такого волевиявлення - 16.03.2014, на яке виносилося питання про входження АР Крим до складу РФ на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території Автономної Республіки Крим проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу РФ на правах суб`єкта федерації.

Результати «референдуму» не визнані жодного країною світу, крім РФ. Відповідно до п. 5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 68/262 від 27.03.2014 «Територіальна цілісність України», проведений 16.03.2014 в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі референдум не маючи законної сили не може бути основою для будь - якої зміни статусу Автономної Республіки Крим або м. Севастополя.

Також, в пункті 1 вказаної Резолюції зазначено, що Генеральна Асамблея ООН підтверджує свою прихильність суверенітету, політичної незалежності, єдності і територіальної цілісності України в її міжнародно визнаних кордонах.

У подальшому, 17.03.2014 депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято постанову № 1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою па підставі, так званої, «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Крім того, Верховною Радою АР Крим ухвалено постанову № 1748-6/14 від 17.03.2014 «О правоприемстве Республики Крым», пунктом 1 якої передбачено, що «с момента провозглашения Республики Крым как независимого суверенного государства высшим органом власти Республики Крым является Государственный Совет Республики Крым - парламент Республики Крым в депутатском составе шестого созыва Верховной Рады Автономной Республики Крым на срок полномочий до сентября 2015 года».

Надалі, 18.03.2014 між РФ та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу РФ.

Вищезазначене свідчить про проведення представниками РФ та її федеральних органів підривної діяльності проти України.

Статтями 1-3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-УП визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії РФ з 20 лютого 2014 року.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 за № 565-ХІІ, який діяв до 07.11.2015 (далі - Закон України «Про міліцію») міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4 вказаного закону правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку. Крім того, згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про міліцію» визначено, що міліція є єдиною системою органів, яка входить до структури Міністерства внутрішніх справ України, виконує адміністративну, профілактичну, оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну, виконавчу та охоронну (на договірних засадах) функції.

У відповідності до ч. 6 вказаної статті у своїй діяльності міліція підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України.

Частиною 8 цієї ж статті визначено, що в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах міліцією керують відповідно начальники головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, начальники районних, районних у містах, міських, лінійних управлінь (відділів) головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

У відповідності до присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382 (яка діяла до 30.03.2016) кожен громадянин України, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України, складає Присягу і урочисто клянеться завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. У той же час, самопроголошеною владою так званої «Республіки Крим» за сприяння російської федерації були незаконно створені, у тому числі органи міліції.

Здійснюючи підривну діяльність проти України, представники органів державної влади іноземної держави утворили на окупованій території України федеральні органи державної влади, місцевого самоврядування, органи внутрішніх справ, прокуратури та інші правоохоронні органи РФ з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим.

Разом з цим, 21.03.2014 Державною Думою РФ прийнято Федеральний конституційний закон № 6-ФКЗ «О принятии в РФ Республики Крым и образовании в составе РФ новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до ст. 7 зазначеного закону співробітники органів безпеки, митниці та міліції Республіки Крим, співробітники інших державних органів, які заміщають посади у зазначених органах на день прийняття до РФ Республіки Крим та освіти у складі РФ нових суб`єктів, мають переважне право на вступ на службу до органів федеральної служби безпеки, митних органи РФ та органів внутрішніх справ РФ, інші державних органів, що створюються відповідно до законодавства РФ на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, за наявності у них громадянства РФ, а також за умови складання ними іспиту на знання законодавства РФ та їх відповідності вимогам, які пред`являються законодавством РФ до співробітників зазначених органів.

Незважаючи на наявність легітимного керівництва ГУ МВС України в АР Крим, колишнім працівником ОСОБА_9 у взаємодії з керівництвом Президії Верховної Ради Автономної Республіки Крим та представниками незаконних військових формувань здійснено самовільне протиправне присвоєння владних повноважень виконувача обов`язків міністра внутрішніх справ по Автономній Республіці Крим з подальшими незаконними діями, у тому числі проведенням кадрових призначень та звільненням працівників органів внутрішніх справ.

Поряд з цим, установлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до змісту якої він урочисто присягнув залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю. Мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров`я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок. Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1081 о/с від 02.12.2013 його було призначено на посаду начальника Керченського MB УМВС України в АР Крим.

У подальшому, в лютому - квітні 2014 року, більш точну дату встановити не виявилось за можливим, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не встановленими слідством особами ОСОБА_3 запропоновано перейти до незаконно створеного « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке увійшло до складу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та стати керівником незаконно утвореного «Управления МВД РФ по городу Керчи».

ОСОБА_3 , будучи громадянином України, службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність створення окупаційною владою РФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та призначення ОСОБА_9 на посаду «временно исполняющим обязанности министра» незаконно створеного « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також проведення на території АР Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого стало відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць та приєднання їх до складу РФ маючи на меті сприяти представникам РФ у проведенні підривної діяльності на території України та подальшої окупації території АР Крим погодився на незаконну пропозицію продовжити роботу керівником незаконно утвореного «Управлення МВД росии по городу Керчи», без підпорядкування Міністру внутрішніх справ України.

Допомога ОСОБА_3 іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів внутрішніх справ РФ та придушення спротивів окупації півострова з боку громадян України на території АР Крим призвели до посилення заходів тимчасової окупації півострова Крим.

Відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2023 року судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, у відповідності до ст. 323 КПК України, здійснювався у формі спеціального судового провадження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, за результатами судового розгляду, доведена у повному обсязі та "поза розумним сумнівом" і підтверджується наступними доказами.

Комплексом даних, відображених у протоколі огляду інтернет видань від 15.02.2016 року (т. 2 а.п. 107-113) з яких вбачається, що у ході даної слідчої дії встановлено інтернет ресурс незаконно створеного Міністерства внутрішніх справ по республіці Крим за адресою « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У структурі сайту у розділі "Контакти територіальних ОВС по республіці Крим" встановлено перелік осіб, які входять до начальницького складу територіальних органів МВС по республіці Крим. До складу МВС по республіці Крим у якості начальника управління МВС РФ по м. Керчі входить ОСОБА_3 .

Фактичними даними, відображеними у протоколі огляду від 10.05.2023 року з додатками (т. 2 а.п. 123-133) з яких вбачається, що у ході даної слідчої дії встановлено інтернет видання на сайті інформаційного агентства « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке розміщене ІНФОРМАЦІЯ_6 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зміст вказаної публікації долучено до даного протоколу як невід`ємний додаток. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет здійснено повне збереження веб-сторінки за допомогою браузера «Google Chrome» на робочому столі комп`ютера у папці з :ю « ОСОБА_3 - Myrotvorets.center». Після збереження у вказаній папці утворено 6 файлів, які мають відповідні назви та розширення. Крім того, було здійснено архівацію сторінки за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 задля збереження наявної на сайті інформації. Таким чином, за результатами огляду встановлено інформацію щодо ОСОБА_3 , який після починаючи із 2014 року займав посаду начальника управління МВС РФ по м. Керчі.

Комплексом даних, відображеними у протоколі огляду речей та документів від 10.05.2023 року (т. 2 а.п. 134-169) з яких вбачається, що із використанням програмного забезпечення, веб браузер «Google Chrome» версії № 111.0.5563.65, а також із використанням допоміжного програмного розширення, яке дозволяє створювати віртуально захищену мережу поверх іншої мережі «HoxxVPN» введено прізвище, ім`я та по батькові ( ОСОБА_3 ), після чого було здійснено перехід на адресу веб-сайту URL-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Проведеним оглядом встановлені наступні відомості, важливі для цього кримінального провадження.

Перейшовши за першим посиланням, у браузері відкрилась сторінка з публікацією « ІНФОРМАЦІЯ_11 » та фотознімками, які відображено в додатку до протоколу.

Перейшовши за другим посиланням, у браузері відкрилась сторінка з публікацією «ІНФОРМАЦІЯ_14» та фотознімками, які відображено в додатку до протоколу.

Перейшовши за третім посиланням, у браузері відкрилась сторінка з публікацією « ІНФОРМАЦІЯ_12 » та фотознімками, які відображено в додатку до протоколу.

Перейшовши за четвертим посиланням, у браузері відкрилась сторінка з публікацією «ІНФОРМАЦІЯ_15» та фотознімками, які відображено в додатку до протоколу.

Оглянувши вміст вказаних публікацій, було здійснено архівацію веб-сторінок для збереження наявної на сайтах інформації, а також виготовлено скрін-шоти публікацій, долучених до протоколу в якості додатків.

На фототаблицях до кожної із публікацій мітиться начальника управління МВС РФ по м. Керчі ОСОБА_3 .

В публікації про зміну керівника управління поліції йде мова про зміну 11.01.2019 року начальника управління МВС РФ по м. Керчі ОСОБА_3 , який у 2014 році прийняв громадянство РФ та залишився на посаді керівника управління МВС РФ по м. Керчі.

Відповідно до відповіді Департаменту захисту національної державності СБУ України №5/3/4-4038 від 14.03.2017 року (т.2 а.п.61-64) станом на лютий 2014 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_13 був громадянином України.

Згідно інформації яка міститься у алфавітній картці (т.2 а.п.101-102), довідках відносно ОСОБА_3 (т.2 а.п.103-104,105-106), ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України із 1992 року, із 12.04.2010 року начальник Керченського міського управління Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим.

Даними, відображеними у Висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни керівниками структурних підрозділів ГУМВС України в АРК та УМВС України в м. Севастополі за результатами виконання Наказу № 498 (т. 2 а.п. 71-90), з якого вбачається, що начальник Керченського міського відділу ГУМВС в АРК полковник міліції ОСОБА_3 систематично не виконував вимоги законодавчих нормативно-правових актів, а також доручень керівництва Міністерства та службових обов`язків з організації роботи підпорядкованих підрозділів, що, в свою чергу, негативно впливає на зміцнення дисципліни в органах та підрозділах внутрішніх справ, забезпечення законності та дотримання виконання вимог статутів та наказів начальників, у той час як відповідно до ст. 8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати.

Відповідно до наказу №1137 о/с від 23.06.2014 року (т.2 а.п.65-69) полковник міліції ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) начальник Керченського міського відділу Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим, звільнений з органів внутрішніх справ за п.64 "є" (за порушення дисципліни).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

За результатами судового розгляду кримінального провадження судом здобуті категоричні та беззаперечні докази державної зради ОСОБА_3 , а саме у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунстві, наданні іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України, як діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до найважчих злочинів та є злочином проти основ національної безпеки України, інформацію про особу обвинуваченого та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 111 КК України із конфіскацією майна, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Вирок у справі у відповідності до ст. 323 КПК України слід вручити захиснику обвинуваченого ОСОБА_3 , а інформацію про його ухвалення опублікувати в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 323, 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Після проголошення копію вироку вручити захиснику, а інформацію про його ухвалення опублікувати в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя: