Справа № 953/4097/22
н/п 1-кп/953/350/24
"29" квітня 2024 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 347, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ст. 348, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28, ст. 348 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 подав письмову заяву, в якій просив застосувати до нього заходи безпеки у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він припускає, що його можуть вбити потерпілі.
Заява обґрунтована тим, що на думку обвинуваченого зазначене кримінальне провадження повністю сфабриковане органом досудового розслідування з метою отримання від нього інформації, яка стосується ОСОБА_13 . Вказав, що на сьогоднішній день у нього є реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я, оскільки на нього постійно чинять психологічний тиск та погрожують застосуванням фізичної сили з боку потерпілих. Окрім того, просив направити вказану заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві за належністю для розгляду, викладених у заяві фактів.
Захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримали заявлене обвинуваченим клопотання.
Прокурори ОСОБА_14 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_15 у судовому засіданні заперечував щодо заяви обвинуваченого ОСОБА_7 .
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримали думку захисника.
Потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла такого висновку.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право заявляти клопотання у тому числі про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо.
Положеннями ст. 350 КПК України встановлено, що клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Питання застосування заходів безпеки до учасника кримінального процесу вирішується відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
Згідно з п. «в» ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав мають у тому числі підозрюваний, обвинувачений, захисники і законні представники.
За змістом ч. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.
Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; звернення керівника відповідного державного органу; отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб; отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.
Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Порядок здійснення заходів безпеки визначається цим Законом, іншими актами законодавства України.
Приводом для розгляду судом питання про вжиття заходів забезпечення безпеки у вказаному кримінальному провадженні є заява обвинуваченого ОСОБА_7 .
Разом із тим, ознайомившись зі змістом заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування щодо нього заходів безпеки, колегія суддів дійшла висновку, що із зазначених у заяві відомостей неможливо дійти чіткого переконання у тому, що на даний час наявна реальна загроза життю та здоров`ю обвинуваченого ОСОБА_7 .
Окрім того, у своїй заяві обвинувачений ОСОБА_7 не посилається на конкретні обставини, які б свідчили про наявність існуючої реальної загрози та були підставою для вжиття заходів безпеки, а також не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження таких обставин. У даному випадку побоювання обвинуваченого за своє життя та здоров`я не грунтуються на конкретних фактах, не дають підстав вважати що характер загрози є достатнім для застосування заходів безпеки.
За таких обставин, у задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.
Колегія суддів роз`яснює право обвинуваченого на повторне звернення з відповідним клопотанням за наявності фактів реальної загрози його життю та здоров`ю.
Разом з тим колегія суддів вважає за необхідне направити заяву обвинуваченого від 04 квітня 2024 року, подану у судовому засіданні 29т квітня 2024 року, до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з метою вжиття заходів в межах компетенції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 350, 370-372, 376 КПК України, суд
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, - відмовити.
Заяву обвинуваченого ОСОБА_7 направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, з метою вжиття заходів в межах компетенції.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 30 квітня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3