Справа № 201/7029/24
Провадження №1-кс/201/2441/2024
У Х В А Л А

Іменем України

25 червня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2024 року по справі № 201/6518/24, -

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2024 року по справі № 201/6518/24.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2024 року по справі № 201/6518/24 було накладено арешт у кримінальному провадженні №0000866 від 02 червня 2024 року на майно, вилучене 02 червня 2024 року під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб марки Skoda Oktavia A7 з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу та ключі запалювання від транспортного засобу марки Skoda Oktavia A7 з д.н.з. НОМЕР_1 , які вилучені до спеціального пакету № 1CR0077056 із забороною користування, розпорядження та відчуження зазначеного майна для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування або знищення. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником зазначеного вище транспортного засобу (в тому числі ключів та свідоцтва) являється ОСОБА_4 . Вказаним транспортним засобом, з дозволу власника, періодично користувався ОСОБА_5 , який являється свідком у кримінальному провадженні. Заявник зазначає, що з ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вбачається, що при розгляді клопотання власник майна та слідчий були відсутні. Про розгляд клопотання власник майна повідомлений не був, хоча у слідчого були дані власника майна. Жодного відношення до кримінального правопорушення ОСОБА_4 не має, так як не була на місці вчинення кримінального правопорушення. Такі ж відомості надав і ОСОБА_5 працівникам поліції, коли його доставили до ВП. Станом на день подання клопотання ОСОБА_4 не має жодного статусу у кримінальному провадженні. Автомобіль, на який накладено арешт, не має відношення до кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 296 КК України. Він не є предметом чи знаряддям правопорушення. Більш того, працівники поліції за більш ніж десять днів мали можливість оглянути вказаний транспортний засіб за участі експерта не позбавляючи власника транспортного засобу можливості ним користуватися. Слідчим не доведено протиправність дій ОСОБА_4 , як власника транспортного засобу, та її роль у вчинені кримінального правопорушення, вона не перебуває у статусі підозрюваного, чи навіть свідка, а всі викладені доводи зводяться до суб`єктивного бачення обставин органами досудового розслідування, які не підтверджені жодними доказами. Необхідність у накладенні арешту на вищенаведене майно відсутня, оскільки вони не містять ознак речових доказів за збереженням яких слідчий звертався до суду, а застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна суперечить вимогам статті 170 КПК щодо мети та підстав звернення з відповідним клопотанням. Враховуючи наведене, заявник звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Представник заявника надала суду заяву з проханням розглядати клопотання без її участі та задовольнити.

Слідчий СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та відмовити в задоволенні клопотання, оскільки в даному транспортному засобі перебували особи, що можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, а також перевозити речі, що мають значення для кримінального провадження. Крім того, в обґрунтування своєї позиції слідчий також зазначив, що на даний транспортний засіб отримано ухвалу про проведення обшуку.

Суд, розглянувши клопотання, вивчивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2024 року по справі № 201/6518/24 було накладено арешт у кримінальному провадженні №0000866 від 02 червня 2024 року на майно, вилучене 02 червня 2024 року під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: транспортний засіб марки Skoda Oktavia A7 з д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу та ключі запалювання від транспортного засобу марки Skoda Oktavia A7 з д.н.з. НОМЕР_1 , які вилучені до спеціального пакету № 1CR0077056 із забороною користування, розпорядження та відчуження зазначеного майна для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування або знищення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт накладено з метою збереження речових доказів та недопущення зникнення, втрати або пошкодження зазначеного майна, яке є засобом і знаряддям вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, та яке має доказове значення по кримінальному провадженню.

В даному випадку заявником не надано суду жодних доказів того, що у подальшому застосуванні арешту заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Майно арештоване з урахуванням обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, а тому доводи клопотання про скасування арешту щодо не встановлення зазначених обставин є безпідставними.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею були досліджені зазначені обставини та не знайдено у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Вивчивши надані суду матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, доходжу висновку, що заявником не було надано достатніх доказів на обґрунтування необхідності скасування арешту майна, зокрема те, що відпала потреба у подальшій наявності арешту на майні, провадження по справі закрито тощо.

З огляду на викладене, враховуючи, що слідчі дії тривають, необхідність накладення арешту не відпала, а також з метою захисту законних інтересів держави, оцінивши в сукупності надані докази, приходжу до висновку про те, що заявником в зазначеному клопотанні про скасування арешту майна належним чином не було доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити у зв`язку з його недоведеністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-174, 333, 350, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2024 року по справі № 201/6518/24 - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1