Справа № 541/787/24
№ провадження 1-кп/541/143/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 09.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, із середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, утриманців не маючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2024 року близько 05 години 00 хвилин в період воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому неодноразово продовжений по теперішній час, ОСОБА_4 правомірно перебувала у господарському приміщенні, де проживає ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В той час, у останньої виник намір та бажання на таємне викрадення мобільного телефону марки «NOKIA RM-1190».

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та наміром використання у власних потребах, переслідуючи мету наживи та незаконного особистого збагачення, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, із полиці холодильника взяла мобільний телефон марки «NOKIA RM-1190», ринкова вартість якого, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-24/666-ТВ від 12.01.2024 становила 525 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 викраденим телефоном розпорядилася на власний розсуд, довівши свій злочинний умисел до кінця та тим самим заподіявши ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 525 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, суду пояснила, що мобільний телефон ОСОБА_5 вона взяла із полиці холодильника в той час поки потерпілий спав, оскільки її телефон розрядився та вимкнувся, а їй був потрібний ліхтарик. Мобільний телефон вона хотіла повернути, однак не змогла та через декілька днів до неї приїхали працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_5 звернувся до поліції із заявою про викрадення його майна. Своєю сім-картою у викраденому телефоні не користувалася, а використовувала його як радіо.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином. Цивільний позов не заявляв.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами, зібраними під час досудового розслідування провадження, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-висновком експерта № СЕ-19/117-24/2136-Д від 06.02.2024 за результатами проведення судової трасологічної експертизи, відповідно до якого слід папілярного узору пальця руки розміром 19Х29 мм залишений великим пальцем правої руки та слід папілярного узору пальця руки розміром 18Х31 мм залишений безіменним пальцем правої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-висновком експерта № СЕ-19/117-24/666-ТВ від 12.01.2024 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якої ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «NOKIA» моделі «RM-1190» на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 04.01.2024 могла становити 525 гривень 00 копійок;

- речовими доказами: мобільним телефоном марки «NOKIA» моделі «RM-1190» та зарядним пристроєм до нього, які визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 09.01.2024 року, а також ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2024 року накладено арешт на дане майно, яке належать ОСОБА_5 з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та зберіганням, визначено місце їх зберігання - кімнату зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34 м. Миргород, Полтавської області.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка не працює, неодружена, утриманців немає, характеризуються за місцем проживання негативно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судима, розкаялася у скоєному, відшкодувала завдані збитки.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000041 від 09.01.2024 накладено арешт на мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «RM-1190» та зарядний пристрій до нього, власником яких є ОСОБА_5 .

Враховуючи, що арешт майна, у даному кримінальному провадженні було накладено на майно лише з метою його збереження, як речового доказу, тому він підлягає скасуванню.

Питання процесуальних витрат - вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 3407 (три тисячі чотириста сім) гривень 76 копійок.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «RM-1190» та зарядний пристрій до нього, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Арешт на мобільний телефон марки «NOKIA» моделі «RM-1190» та зарядний пристрій до нього, власником яких є ОСОБА_5 , накладений згідно ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2024 року, скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженій.

СуддяОСОБА_1