Справа № 439/1079/15-к
Провадження № 1-кс/445/490/24
У Х В А Л А

13.06.2024 суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.03.2015 за № 0000051, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2024 автоматизованою системою документообігу суду судді ОСОБА_1 розподілена для розгляду заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.03.2015 за № 0000051, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. В обґрунтуванні заяви обвинувачений ОСОБА_4 посилається на те, що після оголошення у підготовчому судовому засіданні 28 лютого 2024 року прокурором ОСОБА_3 свого усного клопотання про оголошення у цьому підготовчому судовому засіданні перерви, головуючий суддя ОСОБА_5 , без заслуховування, в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 42, ст. 350 КПК, його, як обвинуваченого, думки, щодо такого усного клопотання, задовольнив таке, оголосивши перерву до 11 год. 00 хв. 08 травня 2024 року, тим самим порушивши право на захист, гарантоване як пп. «b» п. З ст. 6 Конвенції від 04.11.1950, ч. 2 ст. 63 Конституції України та ч. 1 ст. 20 КПК, у поєднанні з п. 3 ч. 4 ст. 42, ст. 350 КПК.

Крім цього, було задоволено усне клопотання прокурора ОСОБА_3 про оголошення у підготовчому судовому засіданні 28 лютого 2024 року перерви, шляхом постановлення ухвали без виходу до нарадчої кімнати.

Вважає, що вищевказані обставити викликають сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення заяви про відвід,

оскільки такий зводиться до незгоди обвинуваченого з відкладенням розгляду справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд заяви про відвід судді за відсутності його та захисника, доводи заяви підтримує та просить задовольнити.

Розглядаючи заяву про відвід, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст.126,129 Конституції України).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» зазначено наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

З суті заяви про відвід вбачається незгода обвинуваченогоз процесуальними рішеннями судді Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 , вважає, що головуючим суддею не враховано позиції обвинуваченого, щодо клопотання прокурора про оголошення у підготовчому судовому засіданні перерви, в результаті чого таке клопотання задоволено.

Проте КПК України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.

Крім того, приписами статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьоюстатті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч.1 ст.80 КПК України).

Таким чином, викладені у заяві про відвід судді ОСОБА_5 доводи не підпадають під жодну з вищевикладених обставин.

Заява про відвід судді Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 не містить передбачених ст.ст.75, 76 КПК України правових підстав для відводу. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 не виявлено.

Тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.35, 75, 81-82, 369, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.03.2015 за № 0000051, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1