Справа № 305/529/16-к
Провадження по справі 1-кп/305/7/24
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 04.04.2024. Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , одруженого,
раніше несудимого, з вищою освітою, громадянина
України, пенсіонера, невійськовозобов`язаного,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України,-
ОСОБА_4 15.08.2015 вчинив злочин - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, що завдало майнової шкоди у великих розмірах при наступних обставинах.
Так, 14.06.2010, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , по договору дарування отримав від своєї мами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку площею 2 га, яка розташована за межами населеного пункту АДРЕСА_3 , цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.
Далі, у 2014 році вказану земельну ділянку площею 2 га за ініціативи ОСОБА_6 було розподілено на 14 окремих земельних ділянок, три з яких у 2014-2015 роках, ним були продані згідно договорів купівлі продажу, у тому числі 25.04.2014 громадянину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10.04.2015 громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також 09.09.2015 громадянці ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В процесі цього, у один із днів у квітні 2015 року, після продажу ОСОБА_6 земельної ділянки ОСОБА_9 , точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за допомогою засобів мобільного зв`язку, відбулася телефонна розмова, в ході якої останній висунув ОСОБА_6 претензії про те, що той нібито незаконно, на його думку, оформив право власності на вказану земельну ділянку площею 2 га, оскільки він, як сільський голова, дозволу на виділення вказаної земельної ділянки та оформлення на неї документів про право власності не надавав, і які-небудь рішення очолюваною ним сільською радою з цього приводу не приймалися.
Через якийсь час після вказаної розмови, приблизно в липні 2015 року, конкретний день досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , відбулася зустріч в м. Рахів, в ході якої ОСОБА_4 , повторно, висунув ОСОБА_6 , претензії щодо оформленої ним земельної ділянки площею 2 га, наполягаючи на тому, що документи про право власності є незаконними, оскільки він як сільський голова дозволу на виділення вказаної земельної ділянки та оформлення на неї документів про право власності не надавав, і які-небудь рішення очолюваною ним сільською радою з цього приводу не приймалися.
Також, ОСОБА_4 пригрозив ОСОБА_6 , що буде видавати мешканцям села С. Водяне довідки про те, що у 1995 році в урочищі «Ла Шушу» рішенням виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради, їм було виділено земельні ділянки площею 0,05 га під огородництво, і в такий спосіб створить ОСОБА_6 перешкоди у користуванні земельними ділянками, оскільки на підставі цих довідок мешканці села будуть вимагати від ОСОБА_6 звільнити земельні ділянки, які він нібито самовільно захопив.
Після цього, в період липня-серпня 2015 року, Середньоводянською сільською радою за підписом сільського голови ОСОБА_4 , мешканцям с. Середнє Водяне Рахівського районуЗакарпатської області було видано довідки про те, що рішенням виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради №16 від 05.05.1995, їм було виділено у тимчасове користування під огородництво земельні ділянки площею по 0,05 га в урочищі «Ла Шушу», у тому числі АДРЕСА_4 , видано довідку №1125 від 10.08.2015 про те, що він користувався земельною ділянкою виділеною його батьку, ОСОБА_11 , АДРЕСА_5 , видано довідку №1106 від 23.07.2015 про те, що в її користуванні земельна ділянка її покійного батька ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , АДРЕСА_6 , видано довідку №1092 від 22.07.2015, ОСОБА_14 , АДРЕСА_7 , видано довідку №1093 від 22.07.2015, ОСОБА_15 , АДРЕСА_8 , видано довідку №1094 від 22.07.2015, ОСОБА_16 , АДРЕСА_9 , видано довідку №1095 від 22.07.2015, ОСОБА_17 , вул. 50-річчя Жовтня, 38, видано довідку №1096 від 22.07.2015, ОСОБА_18 АДРЕСА_5 , видано довідку №1104 від 23.07.2015, ОСОБА_19 АДРЕСА_10 , видано довідку №1105 від 23.07.2015, ОСОБА_20 , вул. 18 Жовтня, 71, видано довідку №1110 від 10.08.2015, ОСОБА_21 , вул. 18-Жовтня, 71, видано довідку №1111 від 10.08.2015, ОСОБА_22 , вул. 18 Жовтня, 29, видано довідку №1112 від 10.08.2015, ОСОБА_23 , вул.18 Жовтня, 11, видано довідку №1113 від 10.08.2015, про те що в її користуванні земельна ділянка її покійної мами ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , АДРЕСА_11 , видано довідку №1114 від 10.08.2015, ОСОБА_26 , АДРЕСА_12 , видано довідку №1120 від 10.08.2015, ОСОБА_27 , вул. 50-річчя Жовтня, 63, видано довідку №1121 від 10.08.2015, ОСОБА_28 , АДРЕСА_13 , видано довідку №1122 від 10.08.2015, ОСОБА_29 , вул. 18 Жовтня, 204, видано довідку №1126 від 10.08.2015, ОСОБА_26 , АДРЕСА_14 , було видано довідку № 1097 від 22.07.2015.
Після цього, вдень 15.08.2015, точний час не встановлено, на належний ОСОБА_6 мобільний номер телефону НОМЕР_1 , з мобільного номера НОМЕР_2 , зателефонував ОСОБА_4 і запропонував зустрітись на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_6 », яка знаходиться в АДРЕСА_2 .
Далі, цього ж дня, о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на АЗС «Ступарь» в с. С. Водяне Рахівського району, під час розмови з ОСОБА_6 , в черговий раз висунув йому претензії щодо оформленої ним земельної ділянки загальною площею 2 га, переконуючи його в тому, що документи про право власності є незаконними, оскільки він, як сільський голова, дозволу на виділення вказаної земельної ділянки та оформлення на неї документів про право власності не надавав, і які-небудь рішення очолюваною ним сільською радою з цього приводу не приймалися.
В ході вказаної розмови, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, під приводом використання ним службових повноважень, які насправді не входили до його компетенції, тобто з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого, висунув ОСОБА_6 вимогу про те, що для безперешкодного користування земельними ділянками, на які він оформив право власності, ОСОБА_6 повинен сплатити йому грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США.
При цьому, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_6 в тому, що, за вказану суму він не буде підбурювати мешканців села С. Водяне проти нього та переконає їх у тому, що ОСОБА_6 отримав землю в законний спосіб.
Таким чином, ОСОБА_4 , в своїх особистих інтересах, які полягали у його протиправному збагаченні, створив умови за яких ОСОБА_6 вимушений був погодитися із його вимогою передати йому неправомірну вигоду в розмірі 15 000 доларів США, оскільки усвідомлював, що ОСОБА_4 і надалі буде створювати йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою підбурюючи проти нього мешканців села С. Водяне та переконуючи їх в тому, що ОСОБА_6 самовільно захопив їхні земельні ділянки.
Після цього, ОСОБА_4 , під час чергової зустрічі з ОСОБА_6 , яка мала місце 09.09.2015, близько 14 години 00 хвилин, на АЗС «Ступарь» в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, зобов`язав ОСОБА_6 сплатити йому обумовлену суму неправомірної вигоди в розмірі 15 000 доларів США, в строк до 12.09.2015.
Після цього, 10.09.2015, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , під час чергової зустрічі з ОСОБА_6 , яка мала місце у приміщенні Середньоводянської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_15 , діючи умисно, з корисливих мотивів, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, продовжив вимагати від останнього передати йому обумовлену суму грошових коштів у розмірі 15 000 доларів США в строк до 12.09.2015.
У подальшому, 11.09.2015, у період часу із 17 години 45 хвилин по 18 годину 45 хвилин, ОСОБА_4 , під час чергової зустрічі з ОСОБА_6 , яка мала місце у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_7 », за адресою: АДРЕСА_16 , реалізовуючи до кінця свої протиправні наміри, які полягали у його особистому протиправному збагаченні, одержав від ОСОБА_6 частину раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 230 000 (двісті тридцять тисяч) гривень, за не реалізацію погроз щодо обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 стосовно власних земельних ділянок загальною площею 2 га, які розташовані за межами населеного пункту АДРЕСА_3 , чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану вище суму (тобто у великому розмірі).
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.
29.03.2016, до Рахівського районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Кримінальне провадження спочатку розглядалось під головуванням судді ОСОБА_30 , у подальшому у зв`язку із відводом останнього - під головуванням судді ОСОБА_31 , а з 10.11.2020 під головуванням судді ОСОБА_1 .
У судовому засіданні, яке відбулось 10.01.2024, прокурором ОСОБА_32 зачитано змінений обвинувальний акт, складений старшим прокурором групи прокурорів - заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_33 , який погодив як прокурор вищого рівня перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_34 .
Відповідно до вказаного обвинувального акта, пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.3 ст 368 КК України змінено на ч.3 ст.189 КК України з підстав, зазначених у ньому.
Копія обвинувального акта зі зміненим обвинуваченням у судовому засіданні вручено обвинуваченому та його захиснику, а також направлено судом за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 та його представника.
Упродовж судового розгляду під головуванням судді ОСОБА_1 у жодне із судових засідань не з`явився потерпілий ОСОБА_6 , який за інформацією прокурора та за повідомленням його представника тривалий час перебуває за межами України.
На судові засідання, які відбулись після зміни обвинувачення 02.02.2024, 20.02.2024, 05.03.2024 та 04.04.2024, потерпілий та його представник, будучи належним чином повідомлені, не з`являлись, своїм правом, передбаченим ч.3 ст.337 КПК України, щодо підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, не скористались, разом з тим, кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.368 КК України та ч.3 ст.189 КК України, є однієї тяжкості, так як санкцією вказаних правових норм передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
Під час судового розгляду досліджено надані стороною обвинувачення і стороною захисту письмові та речові докази, допитано свідків, прокурором не забезпечено участь у судовому засіданні для його допиту потерпілого з вищенаведених причин, від дослідження речових доказів - вилучених грошових коштів сторони відмовились, вважаючи це недоцільним.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 189 КК України, що йому інкримінується, визнав повністю, разом з тим у порядку ст. 63 Конституції України, відмовився надати суду показання.
Судом всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, оцінено за своїм внутрішнім переконанням кожний з наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення вироку по справі.
Дослідженими доказами встановлено наступне.
Відповідно до заяви про злочин, поданої ОСОБА_6 01.09.2015 на ім`я начальника УПЗСЕ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_35 , Середньоводянський сільський голова ОСОБА_4 вимагає від нього грошові кошти в розмірі 15 тисяч доларів США за видачу довідки про користування земельною ділянкою на підставі вказаної заяви внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато слідство (т.3, а.п.3).
Працівниками поліції у присутності понятих 09.09.2015 та 10.09.2015, ОСОБА_6 вручено технічні засоби, а також 10.09.2015, помічено та вручено грошові кошти у сумі 230 000 (двісті тридцять) тисяч гривень у виді 460 купюр по 500 гривень кожна із зазначеними серійними номерами, про що складено відповідні протоколи (т.3, а.п.5-135).
Як вбачається із протоколу огляду місця події, складеного старшим слідчим в ОВС СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_36 11.09.2015, з 19 по 22 год, у приміщенні кафе «Поляна», в місті Рахів, вул. Красне Плесо без номера, в залі з правої сторони виявлено особу, що назвався ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_37 , який боргує йому 300 тисяч гривень та зараз повернув цей борг, але в якій саме сумі, йому невідомо. Після цього на місце події було викликано адвокатів, після прибуття яких ОСОБА_4 заявив про погане самопочуття і його було госпіталізовано до лікувального закладу, перед цим знявши з нього піджак чорного кольору, з якого з обох внутрішніх кишень вилучено грошові кошти в кількості 5 пачок номіналом по 500 гривень, зі слідами нашарування жовтого кольору та з написом «хабар», що з`являвся під дією ультрафіолетових променів. Перерахуванням купюр встановлено їх кількість (460), вони вилучені та упаковані до спецпакету, який у подальшому запечатано. Також виявлено та вилучено сліди нашарувань жовтого кольору з внутрішніх кишень належного ОСОБА_4 піджака (т.3, а.п.131-135).
Перед початком проведення огляду ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , таким чином порушення його прав не допущено.
Також, указаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на вилучені грошові кошти, належні ОСОБА_4 , в загальній сумі 2 749 грн, для забезпечення виконання вироку, в частині конфіскації майна та відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.
Додатковим оглядом вилучених грошових коштів, проведеним слідчим 13.09.2015 у приміщенні службового кабінету за участі понятих та спеціаліста, підтверджено наявність на них нашарувань та напису «ХАБАР», видимих в ультрафіолетових променях (т.4, а.п. 6-17).
Відповідно до протоколу освідування особи, складеного слідчим ОСОБА_36 12.09.2015 у приміщенні Рахівської районної лікарні на підставі постанови прокурора, на руках ОСОБА_4 не встановлено слідів світіння під дією ультрафіолетових променів, вилучено змиви, які упаковано в конверт (т.3, а.п.136-137).
Висновком криміналістичної експертизи речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин за №3558 від 22.10.2015 стверджено, що на поверхнях 460 грошових банкнот номіналом 500 гривень, які вилучені в ході огляду місця події, виявлено нашарування спеціальної хімічної речовини (спецпорошку невидимого барвника) із зеленувато-жовтою люмінесценцією, такі ж нашарування виявлено на поверхнях піджака чорного кольору, належному ОСОБА_4 , в області правої та лівої внутрішніх кишень та внутрішніх їх поверхнях, в області правої та лівої нижніх зовнішніх кишень, а виявлена спеціальна хімічна речовина має спільну родову приналежність із наданим контрольним зразком. Також, на поверхнях 460 грошових банкнот номіналом 500 гривень, які вилучені в ході огляду місця події, у лівій частині зворотної сторони кожної з банкнот виявлено напис «ХАБАР», зроблений спеціальною хімічною речовиною з блакитною люмінесценцією, що має спільну родову приналежність із наданим зразком спеціальної хімічної речовини. Разом з тим, на поверхнях двох фрагментів паперового рушника, за допомогою яких відібрано змиви з правої та лівої долонь рук ОСОБА_4 , нашарувань спеціальних хімічних речовин немає (т.4, а.п.96-104).
Такі ж відомості містяться у протоколі огляду відеозапису проведеної негласної слідчої (розшукової) дії, складеному слідчим 12.02.2016 із залученням перекладача з румунської мови, а також на самому дослідженому в суді відеозаписі (т.4, а.п.62-69).
Протоколом огляду ділянки місцевості в урочищі Ла Шушу встановлено місцезнаходження земельних ділянок, належних ОСОБА_6 , за межами населеного пункту села Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області (т.4, а.п.224-231).
Довідкою Середньоводянської сільської ради Рахівського району без номера і без дати, виданою ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_2 , стверджено, що земельна ділянка, яка розташована на території Середньоводянської сільської ради за межами населеного пункту (свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_3 від 14.06.2010), використовується для індивідуального садівництва з 2010 року(т.4, а.п.107).
Факт підписання вказаної довідки у графі «Сільський голова» ОСОБА_4 підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи за № 15/1088 від 18.11.2015, а виконання відбитку круглої гербової печатки саме кліше круглої гербової печатки Середньоводянської сільської ради - висновком технічної експертизи документів за № 15/1046 від 26.10.2015 (т.4, а.п.134-136).
Стороною захисту надано висновок судово-технічної експертизи №883 складений 18.03.2016, відповідно до якого друкований текст довідки Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області без зазначення вихідного номера та дати виданої громадянину ОСОБА_6 про використання земельної ділянки площею 2 га, розташованої на території Середньоводянської сільської ради за межами населеного пункту для індивідуального садівництва з 2010 року виготовлений електрофотографічним способом друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою ПК - лазерного принтера або копіювально-розмножувального апарату типу "XEROX" або інших багатофункціональних пристроїв з таким же способом утворення текстів та зображень. Відтиск гербової печатки від імені Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області нанесений способом високого друку за допомогою рельєфної елестичної (гумової, фотополімерної) друкарської форми. Підпис від імені ОСОБА_4 виконаний від руки за допомогою кулькової ручки спорядженої спеціальною пастою для письма. У вищезазначеній довідці Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області без зазначення вихідного номера та дати, виданої громадянину ОСОБА_6 , спочатку був нанесений відтиск гербової печатки від імені Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, а згодом (поверх останнього) виконаний друкований текст "СІЛЬСЬКИЙ ГОЛОВА" (т.4, а.п. 44-46).
Відповідно до постанови Верховної Ради України № 807-IX від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів», яка набула чинності 19.07.2020, з урахуванням розпорядження Кабінету Міністрів України № 712-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Закарпатської області», село Середнє Водяне Рахівського району увійшло до складу Солотвинської об`єднаної територіальної громади Тячівського району.
Допитана свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показала, що вона купила земельну ділянку за селом у ОСОБА_6 , потім до неї приходили люди, які раніше використовували цю земельну ділянку, щоб з`ясувати яким чином ділянка знаходиться у її власності.
Як пояснила допитана в судовомау засіданні, свідок ОСОБА_11 , вона використовувала земельну ділянку площею 0,15 га, точніше 3 земельні ділянки площею по 0,05 га в урочищі, Ла Шушу з 1993 року. Десь років 9 тому до неї звернувся ОСОБА_6 , і повідомив, що ця земельна ділянка ним приватизована, після цього вона перестала використовувати земельну ділянку, ОСОБА_6 подав на неї в суд. Якісь документи їй надавав ОСОБА_4 , але де вони зараз, їй невідомо.
Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні показала, що у 2015 році, вона працювала на посаді секретаря Середньоводянської сільської ради. Стосовно виділення земельної ділянки ОСОБА_6 їй нічого невідомо, так як урочище ОСОБА_40 знаходиться за межами села. У період, коли відбувались події, тобто коли затримували ОСОБА_4 , до неї звертався ОСОБА_6 , щоб отримати довідку, але вона відмовила у наданні такої. Ознайомившись із пред`явленою їй довідкою, зазначила, що така не відповідає вимогам діловодства. Щодо реєстрації такої довідки, отриманої нібито від ОСОБА_4 , ОСОБА_6 не звертався. Також їй відомо, що мешканцям села було видано близько 20 довідок про користування землею в розмірі по 0,05 га.
Допитана свідок ОСОБА_41 пояснила, що у 2015 році, працювала у Середньоводянській сільській раді діловодом, виготовляла довідку на бланку для ОСОБА_6 , якому видала довідку, непідписану та без печатки, він мав оформити її належним чином у секретаря сільської ради ОСОБА_39 , однак секретар тоді була відсутня. Після цього ОСОБА_6 не приходив, але прийшли з поліції і вилучили комп`ютер. Про що саме була та довідка, вже не пригадує, але точно не про склад сім`ї. Вказівку видати довідку їй ОСОБА_4 не надавав, чи знав він про це, їй невідомо, але він перебував на той час у дружніх відносинах із ОСОБА_6
Явку до суду інших свідків, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення не забезпечила, незважаючи на неодноразові судові виклики та надання повісток для виклику цих свідків, через що у подальшому, прокурор відмовився від допитів цих свідків.
Однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів (п.16 ч 1 ст.7 КПК).
Відповідно до ч.4 ст.95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ст.23 КПК).
Згідно з ч.1 ст.225 КПК у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит свідка чи потерпілого здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворого свідка, потерпілого в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.
Відповідно до вимог ч.11 ст.615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо: показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
Виходячи з наведених судом норм діючого законодавства, на думку суду, положення КПК України щодо дослідження показань потерпілого ОСОБА_6 , наданих ним у ході судового розгляду іншому складу суду, в даному випадку не може бути застосовано, оскільки сторона обвинувачення могла забезпечити явку потерпілого для його безпосереднього допиту в ході судового слідства.
Тому, судом 24.10.2023 під час судового засідання було протоколярно відмовлено у задоволенні письмового клопотання прокурора з цього приводу.
Стороною захисту клопотання про визнання доказів неналежними чи недопустимими не заявлялись, так само як і клопотання про дослідження додаткових доказів.
Частиною 3 статті 370 КПК України та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.
Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами кримінального провадження повністю підтверджено обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого, що завдало майнової шкоди у великих розмірах.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до довідки про наявність судимості, ОСОБА_4 станом на 17.09.2015 судимим не був.
Копією паспорта ОСОБА_4 , виданого 23.11.1998, стверджено, що обвинувачений народився 28.10.1956, в селі Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, є громадянином України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно довідок, виданих Рахівською районною лікарнею, ОСОБА_4 на диспансерних обліках у наркологічному, психіатричному та туберкульозному кабінетах не перебуває.
Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Середньоводянською сільською радою, №1110 від 12.09.2015 сім`я ОСОБА_4 складалася з наступних осіб: ОСОБА_42 , 1956 року народження - дружина; ОСОБА_43 , 1930 року народження - батько.
Згідно характеристики, виданої Середньоводянською сільською радою, ОСОБА_4 , народився в с. Середнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області, України. За місцем проживання характеризується з позитивної сторони. Має вищу освіту, працював вчителем фізичної культури в Середньоводянсій ЗОШ 1-111 ступенів, а також заступником директора з навчально-виховної роботи цієї школи. Був ініціатором організації сільської футбольної команди "Сперанца". Користувався великою повагою серед молоді. Проживає з дружиною та пристарілим батьком. У 1994 ОСОБА_44 обраний на посаду сільського голови села Середнє Водяне, за період перебування на посаді зарекомендував себе ініціативним, здібним організатором, досвідченим керівником. Його поважають колеги по роботі, особливою увагою користується у односельчан похилого віку.
З досудової доповіді, складеної провідним інспектором Рахівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_45 , стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , вбачається, що згідно зібраної інформації на обвинуваченого, його способу життя, а також середньої оцінки ризику ймовірного вчинення повторного правопорушення, його виправлення можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів у межах визначених законодавством.
Згідно з ч.5 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.189 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років із конфіскацією майна.
Визначаючи ступінь тяжкості даного кримінального правопорушення, суд бере до уваги, що вчинено умисний тяжкий злочин проти власності, разом з тим, із часу його вчинення минуло майже 9 років, для потерпілого кримінальне провадження втратило актуальність, що підтверджується його небажанням брати у ньому участь, фактично матеріальні збитки йому не заподіяно, оскільки грошові кошти, які є предметом злочину, було надано державою.
Кримінальна відповідальність у ч.3 ст.189 КК України за особливо кваліфікуючою ознакою «майнова шкода у великому розмірі» визначена в залежності від суми шкоди у розмірі від 250 до 600 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час учинення злочину, в той час як сума грошових коштів, отриманих ОСОБА_4 від ОСОБА_6 , складає 230 тис гривень, що на той час становило близько 378 розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто ближче до нижньої межі.
Кримінальне провадження в суді триває понад 8 років із причин, що не залежали від обвинуваченого (заміна складу суду, неявки свідків тощо), обвинувачений від явки до суду не ухилявся, таким чином уже до ухвалення вироку поніс значні незручності, на даний час є особою похилого віку (67 років), у органах місцевого самоврядування не працює, раніше не судимий, позитивно характеризується, на диспансерних обліках у лікувальних установах не перебуває.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, передбачених ч.1 ст 66 КК України, судом не встановлено.
Разом з тим, на підставі ч.2 ст.66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнання ним своє вини, тривалий час роботи на посаді сільського голови, позитивну характеристику, похилий вік.
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, відповідним особі обвинуваченого та достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч.2 ст.50 КК України, буде покарання в межах санкції ч.3 ст.189 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, яке, і слід призначити обвинуваченому, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості вчиненого правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.
Також, суд бере до уваги положення ст.77 КК України, відповідно до яких у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Таким чином, призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна не відповідатиме вимогам КК України.
Щодо підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 22.09.2015 у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави 460 404 (чотириста шістдесят тисяч чотириста чотири) гривні і такі кошти сплачено на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Закарпатській області в Головному управлінні Державної казначейської служби у Закарпатській області того ж дня заставодавцем ОСОБА_29 відповідно до квитанції за № 0.438843245.2.
У зв`язку із наведеним, запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у виді застави, до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін, після набрання вироком законної сили, грошові кошти застави в сумі 460 404 гривень - повернути заставодавцю ОСОБА_29 .
У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судових експертиз у загальній сумі 6 726,24 гривень, зокрема 5 544 гривень за проведення судово-хімічної експертизи, 491,04 гривень за проведення судової почеркознавчої експертизи, 691,20 гривень за проведення судової технічної експертизи документів, які підтверджені документально, підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Зокрема, грошові кошти в сумі 230 000 гривень, які були заздалегідь ідентифіковані та є предметом вчинення кримінального правопорушення, що знаходяться на зберіганні у АБ «Укргазбанк» в АДРЕСА_17 , необхідно звернути у дохід держави; мобільний телефон марки Nokia чорного кольору та піджак чорного кольору, належні ОСОБА_4 , слід повернути ОСОБА_4 , як власнику; системний блок марки Gresso чорного кольору з серійним номером НОМЕР_4 , журнал видачі довідок Середньоводянської сільської ради за 2015 рік за № 02-14 на 50 аркушах, належні колишній Середньоводянській сільській раді, передати Солотвинській об`єднаній територіальній громаді Тячівського району, як правонаступнику; фільтрувальні аркуші білого кольору, на які було проведено змиви з рук ОСОБА_4 та довідку, видану ОСОБА_6 , залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_46 від 14.09.2015, по вступу вироку в законну силу, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати.
Керуючись ст.ст.100, 368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.189 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за залучення експертів у загальному розмірі 6 726 (шість тисяч сімсот двадцять шість) гривень 24 копійки.
Речові докази: грошові кошти в сумі 230 000 (двісті тридцять тисяч) гривень, які були заздалегідь ідентифіковані та є предметом вчинення кримінального правопорушення, що знаходяться на зберіганні у АБ «Укргазбанк» в АДРЕСА_17 , звернути у дохід держави; мобільний телефон марки Nokia чорного кольору та піджак чорного кольору, належні ОСОБА_4 , та грошові кошти в загальній кількості 2749 (дві тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень, які поміщено у спец.пакет НДЕКЦ №1429417, по вступу вироку в законну силу - повернути ОСОБА_4 , як власнику; системний блок марки Gresso чорного кольору, з серійним номером НОМЕР_4 , журнал видачі довідок Середньоводянської сільської ради за 2015 рік за № 02-14 на 50 аркушах, належні колишній Середньоводянській сільській раді, по вступу вироку в законну силу - передати Солотвинській об`єднаній територіальній громаді Тячівського району, як правонаступнику; фільтрувальні аркуші білого кольору, на які було проведено змиви з рук ОСОБА_4 та довідку, видану ОСОБА_6 , по вступу вироку в законну силу - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Арешт накладений на тимчасово вилучені речі в ході проведення огляду місця, а також подальшого особистого огляду громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_46 від 14.09.2015, зокрема грошові кошти в загальній сумі 230 000 гривень, які упаковано у спец.пакет НДЕКЦ №0311458, мобільний телефон марки Nokia чорного кольору та піджак чорного кольору, належні ОСОБА_4 , фільтрувальні аркуші білого кольору, грошові кошти в загальній кількості 2749 (дві тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень, які поміщено у спец.пакет НДЕКЦ №1429417, по вступу вироку в законну силу - скасувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку в канцелярії суду.

Головуюча: ОСОБА_1