Справа № 212/2985/24
У Х В А Л А

03 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі питання доцільності тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000210 від 11.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000210 від 11.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 оскільки наявні ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків.

У судовому засіданні адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт. Зазначили, що ризик впливу на свідків та потерпілого в цьому кримінальному провадженні не підтверджено прокурором, оскільки обвинувачений відшкодував потерпілому матеріальну шкоду та між ними відбулось примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника та вважав, що обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000210 від 11.02.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 122 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 квітня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Так, метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з огляду на тяжкість покарання суд вважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Також обвинувачений ОСОБА_5 раніше знайомий зі свідками та потерпілим, а тому суд вбачає наявність ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків.

В той же час обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, а тому суд вважає не доведеним ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу тримання під вартою та сторони захисту про зміну запобіжного заходу суд враховує дані про особу обвинуваченого та ризики, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, має зареєстроване місце проживання, офіційно працевлаштований, одружений, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, що в свою чергу свідчить про його міцні соціальні зв`язки, а тому, з урахуванням наявних ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце свого проживання цілодобово строком на два місяці, із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що на думку суду забезпечать належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 199, 315 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в виді тримання під ватрою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його захисника ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці, а саме до 02 червня 2024 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу передати до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для негайного виконання і постановки на облік обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1