Провадження № 1-кс/686/4965/24
04 червня 2024 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,, захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, Хмельницької області, українця, громадянина України, спеціаліста шифрування зв`язку військової частини НОМЕР_1 , має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
Слідчий ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Хахідного регіону ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.1, 2 ст. 289 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В судовому засіданні слідчий і прокурор подане клопотання підтримали, просили задовольнити.
Сторона захисту заперечила щодо задоволення клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_6 виклав власну версію подій, що відбулися та зазначив, що вважав, що власником мотоцикла є інша особа та він не мав наміру заволодівати мотоциклом та продавати його,а хотів мотивувати цю особу виконати перед ним зобов`язання.
Щодо незаконного заволодіння траснпортним засобом «AUDI», моделі «80» д.н.з. НОМЕР_2 підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що із його власником познайомився у день події та вони разоми купили акумулятор до мотоцикла, щоб запустити його двигун, псля чого ОСОБА_9 без дозволу сів на мотоцикл на поїхав у невідомому напрямку. У зв`язку із чим, підозрюваний ОСОБА_6 сів у його транспортний засіб, двигун якого працював та поїхав у пошуках ОСОБА_9 .
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
02 червня 2024 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
03червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185КК України.
Згідно із матеріалами досудового розслідування, 02.06.2024 близько 07:30 год. ОСОБА_6 , якого відповідно до Указу Президента України призвано на військову службу по мобілізації та згідно наказу командира військової частини ОСОБА_10 , зарахований до списків особового складу вказаної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду спеціаліста шифрування зв?язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України за №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та продовжений Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3684-IX від 08.05.2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", " перебуваючи на прибудинковій території, розташованим за адресою АДРЕСА_2 , навпроти під`їзду №4 достовірно знаючи, що поруч із гаражем, який розташований за вищевказаною адресою на перебуває транспортний засіб марки "Дніпро - 11", номер рами № НОМЕР_3 червоно-зеленого кольору, 1988 року випуску який ОСОБА_11 , з корисливих мотивів, у останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , побачивши транспортний засіб марки "Дніпро - 11", номер рами № НОМЕР_3 червоно-зеленого кольору, 1988 року випуску, ОСОБА_6 , усвідомлюючи свою можливість керувати транспортним засобом, не запускаючи двигун транспортного засобу та всупереч волі власника, таємно, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, заволодів належним потерпілому ОСОБА_12 транспортним засобом, ОСОБА_6 , побачивши транспортний засіб марки "Дніпро - 11", номер рами № НОМЕР_3 червоно-зеленого кольору, 1988 року випуску, направившись на ньому по власних справах, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнового збитку на суму 20 000 грн.
Окрім цього, перебуваючи поряд з багатоповерховим будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_3 достовірно знаючи, що поруч із будинком, який розташований за вищевказаною адресою на перебуває транспортний засіб марки «AUDI», моделі «80» д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору, 1993 року випуску який належитьна праві власності ОСОБА_9 , ОСОБА_6 з корисливих мотивів вирішив заволодіти цимтранспортним засобом.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 , побачивши автомобіль марки «AUDI», моделі «80» д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору, двері, якого були відчинені ОСОБА_6 виявив наявність ключів до даного автомобіля, усвідомлюючи свою можливість керувати транспортним засобом, вставив ключ в замок запалювання, запустив двигун автомобіля та всупереч волі власника, таємно, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, заволодів належним потерпілому ОСОБА_9 автомобілем марки «AUDI», моделі «80» д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору, синього кольору, направившись на ньому по власних справах, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнового збитку на суму 190 000 грн.
Згідно з ч.1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними та узгодженими між собою доказами, а саме:
протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.06.2024;
показаннями потерпілогоМельникаО. ОСОБА_13 від 02.06.2024;
протоколом огляду місця події від 02.06.2024;
протоколом огляду предмету від 03.06.2024;
протоколом затримання ОСОБА_6 03.06.2024;
показаннями свідка ОСОБА_14 від 02.06.2024;
показаннями свідка ОСОБА_15 від 02.06.2024;
протоколом огляду місця події від 02.06.2024;
протоколом огляду предмету від 03.06.2024.
Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання є достатньою для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Згідно із статтею 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для себе наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, зможе вчинити дії на ухилення від органу досудового розслідування.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може винити дії, спрямовані на вплив на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує, у тому числі не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.
Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 , незважаючи на протиправність заволодіння чужим майном та твердження про навність у нього власного транспортного засобу та відсутність потреби у автомобілі, причетиний до заоводіння мотоциклом та був вяивлений після заволодіння автомобілем марки «AUDI», моделі «80» д.н.з. НОМЕР_2 синього кольору.
А тому ризик прояву аналогічної протиправної поведінки з боку підозрюваного слідчий суддя вважає обґрунтованим.
За приписами ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Не оцінюючи надані докази причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення доказів за стандартом переконання «поза розумним сумнівом» щодо його, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу враховує всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, соціальні зв`язки підозрюваного, перебування його у шлюбі, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, його вік, майновий стан, те, що підозрюваний натепер не має місця роботи, має місце проживання за місцем реєстрації, рахується військовослужбовце, не має попередніх судимостей.
Водночас указані відомості про особу підозрюваного, його зайнятість попереднє перебування на військовій службі, відсутність судимостей, не стали на заваді прояву протиправної поведінки та причетності до заволодіння двома транспортними засобами.
Не вдаючись в оцінку мотивів та мети дій, про які зазначив ОСОБА_6 , викладаючи власну версію подій, слідчий суддя зазначає про неспроможність аргументів підозрюваного шодо відсутності бажання у нього заволодівати транспортними засобами, у зв`язку із цим аргументи захисника про недоцільність застосування до ОСОБА_6 ініційованого запобіжного заходу, є необґрунтованими.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У силу п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Оцінюючи ступінь ризиків у сукупності з урахуванням тяжкості покарання за вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зважуючи пропорційно потреби досудового розслідування, необхідність досягнення мети кримінального провадження урахувавши усі встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення на початковій стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що сторона обвинувачення довела те, що, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.
На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.
При цьому альтернативні, більш м`які запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання за встановлених обставин, не будуть дієвими, щоб запобігти зазначеним ризикам у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні та у клопотанні не зазначає про розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
При цьому, визначаючи такий розмір застави,слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного та його обґрунтовану причетність його до вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням наведених обставин, саме такий розмір застави не буде непомірним для підозрюваного, водночас у разі її сплати стане достатнім стримуючим приписом від порушення покладених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити з часу його затримання в межах строку досудового розслідування.
За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 30 липня 2024 року.
У в разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- не відлучатися із м. Хмельницького без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;
- утриматись від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Ухвала діє по 30 липня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя