Дата документу 10.06.2024 Справа № 501/2279/24 1-кп/501/210/24

ВИРОК
10 червня 2024 року м. Чорноморськ
Іллічівський міський суд Одеської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2
номер справи 501/2279/24 номер провадження 1-кп/501/210/24
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівська (Чорноморськ), Одеської області, громадянина України, яка має середню спеціальну освіту, не заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судима:
?06 серпня 2018 року вироком Іллічівського міського суду Одеської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном на 2 роки;
?18 червня 2020 року вироком Іллічівського міського суду Одеської області за ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 , ч. 1 ст. 70, ст. 71 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі;
?26 листопада 2020 року вироком Іллічівського міського суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі (звільнена 06 квітня 2022 року умовно-достроково на підставі ухвали Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2022 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 20 днів);
?20 червня 2023 року вироком Іллічівського міського суду Одеської області за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном на 3 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
представник потерпілого - ОСОБА_6 ,
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
Стислий виклад обставин обвинувачення.
24 лютого 2022 року в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (в останнє дію якого продовжено Указом Президента України від 06 травня 2024 року №3684-ІХ, який затверджений Законом України від 08 травня 2024 року) введено воєнний стан в Україні.
20 травня 2024 року, приблизно о 14:38 год, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні ТОВ «РУШ ЕВА» №451, який розташований за адресою: проспект Миру, 12/67-Н, в
м. Чорноморську Одеської області , з торгівельних полиць відділення «Парфюмерія» таємно викрала майно , а саме: жіночу парфумовану воду «Lanvin Eclat», об`ємом 50 мл, вартістю 1802,65 грн, яку сховала під свою сорочку світлого кольору, після чого покинула приміщення магазину, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, вчинене в умовах воєнного стану.
Одночасно з обвинувальними актами, до суду надіслана угода про визнання винуватості від 28 травня 2024 року укладена прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України.
Позиція учасників судового процесу.
Прокурор в судовому засіданні прохав угоду про визання винуватості затвердити, вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила передбачені ст. 469 Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до призначеного покарання частково має бути приєднана невідбута частина покарання за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2023 року, та остаточне покарання буде складати 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Представник потерпілого ТОВ «РУШ ЕВА» ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти затвердження угоди не заперечував, додавши, що відшкодовані завдані збитки шляхом повернення товару.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали укладання угоди, ознайомлені з її наслідками щодо укладання та невиконання, прохали її затвердити.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Сторона обвинувачення зазначає обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 що є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку.
Також ,сторона обвинувачення зазначає про відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Розглядаючи в судовому порядку питання про можливість затвердження даної угоди то, суд виходить з наступного.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.
У відповідності до ч. 4 ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб,організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови
викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні просить вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Представник потерпілого своєю заявою погодив укладання угоди та її затвердження .
Правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжкими кримінальними правопорушеннями.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 п. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Висновок суду.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
Згідно з приписами ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185, Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за якими належить призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, із застосуванням положень ч.1 ст. 71 Кримінального кодексу України.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
Судові витрати у кримінальному проваджені вістуні, цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 373, 374, 376, 473 -476 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушенння передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді 5 років (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 20 червня 2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати, з моменту її фактичного затримання після , набрання вироком законної сили.
- лазерні диски - залишити в матеріалах кримінального провадження;
- парфум - повернути (залишити) ТОВ «РУШ ЕВА».
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий