КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/1815/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3228/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власниці майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження №0000032 від 27.02.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- приміщення загальною площею 29,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстроване за ОСОБА_8 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53320679 від 27.07.2022);

- приміщення загальною площею 21,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яке зареєстроване за ОСОБА_6 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49761659 від 20.11.2019);

- групу нежитлових приміщень №2, загальною площею 5,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_9 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48597207 від 10.09.2019);

- групу нежитлових приміщень №3, загальною площею 122,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64601469 від 25.08.2022);

- групу нежитлових приміщень №3б, загальною площею 3,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64604492 від 25.08.2022);

- групу нежитлових приміщень №3а, загальною площею 23,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54356997 від 01.10.2020);

- групу нежитлових приміщень №4, загальною площею 22 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57341546 від 29.03.2021);

- групу нежитлових приміщень №5, загальною площею 74,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ПП «ВАДІМ» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47798510 від 16.07.2019), з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, власниця майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати арешт майна, який накладено оскаржуваною ухвалою, в частині арешту накладеного на майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: приміщення загальною площею 21.3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, похідною від незаконно зареєстрованого органом досудового розслідування кримінального провадження №0000032 від 27.02.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Апелянт вказує на те, що викладені прокурором відомості, в яких остання вбачає ознаки кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України, спростовуються постановою Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 17.09.2019 у справі №826/8723/18, за апеляційною скаргою Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду м . Києва від 25.06.2018 року у справі за адміністративним позовом ПП «ВАДІМ» до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування припису й доручення.

Апелянт зазначає також, що слідчий суддя наклав арешт на належне ОСОБА_6 майно, придбане у ПП «ВАДІМ», яке не є в розумінні ст. 98 КПК України предметом кримінального правопорушення.

В судове засідання власниця майна не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлений завчасно та належним чином.

Проте, 23.05.2024 на електрону пошту Київського апеляційного суду представник власниці майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_11 надіслав клопотання, в якому просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_6 та провести розгляд апеляційної скарги за його відсутності, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у відсутності власниці майна та її представника, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405та ст. 422 КПК України.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги власниці майна ОСОБА_6 , вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга власниці майна ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0000032 від 27.02.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи у невстановлений досудовим розслідуванням час за попередньою змовою внесли недостовірні відомості до офіційних документів для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 .

В ході проведення процесуальних та слідчих дій слідством встановлено, що до зазначеного кримінального правопорушення можуть бути причетні ПП «ВАДІМ» та приватний нотаріус КМНО ОСОБА_12 .

Орган досудового слідства дійшов до висновку, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна - кафе-павільйону з літнім майданчиком на АДРЕСА_6 , (щодо якого здійснено поділ, а новоутворені частини відчужено), здійснювалась всупереч встановленому законом порядку та на підставі підроблених документів, а відсутність дозвільних документів на проведення будівельних робіт, свідчить про незаконність проведення будівництва.

Постановою слідчого всі об`єкти нерухомості, за вищевказаною адресою, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000032 від 27.02.2023 року.

27.06.2023 прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000032 від 27.02.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

На обґрунтування вимог поданого клопотання прокурор вказала на те, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, зокрема з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане тимчасово вилучене майно.

29.06.2023 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- приміщення загальною площею 29,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстроване за ОСОБА_8 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 53320679 від 27.07.2022);

- приміщення загальною площею 21,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яке зареєстроване за ОСОБА_6 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49761659 від 20.11.2019);

- групу нежитлових приміщень №2, загальною площею 5,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_9 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48597207 від 10.09.2019);

- групу нежитлових приміщень №3, загальною площею 122,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64601469 від 25.08.2022);

- групу нежитлових приміщень №3б, загальною площею 3,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 64604492 від 25.08.2022);

- групу нежитлових приміщень №3а, загальною площею 23,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54356997 від 01.10.2020);

- групу нежитлових приміщень №4, загальною площею 22 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ОСОБА_10 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57341546 від 29.03.2021);

- групу нежитлових приміщень №5, загальною площею 74,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що зареєстровані за ПП «ВАДІМ» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47798510 від 16.07.2019), з метою збереження речових доказів.

Оскільки ухвалу слідчого судді оскаржено лише в частині накладення арешту на приміщення загальною площею 21,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), яке зареєстроване за ОСОБА_6 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49761659 від 20.11.2019), тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000032, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що оскільки існує необхідність забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, слідчий суддя наголосив на тому, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, що призведе до втрати доказів в рамках даного кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно.

Так, на переконання колегії суддів, вищевказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 від 12.06.2023 року визнане речовими доказами /а.с. 51-53/.

З урахуванням зазначеного, доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на майно, що належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме: приміщення загальною площею 21.3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), є незаконною, є необґрунтованими.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі власниця майна також не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони підлягають з`ясуванню під час судового розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу власниці майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4