Справа № 302/684/24
Провадження № 1-кп/302/107/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000063 відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Річка Міжгірського району Закарпатської області, який має повну загальну середню освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, особою з інвалідністю не являється, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.05.2024, біля 17.00 години, ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці, неподалік будинку АДРЕСА_2 , затіяв сварку із своїм малолітнім сусідом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем вказаного будинку, в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, на ґрунті особистих неприязних відносин, схопив правою рукою в області лівої руки ОСОБА_5 та стискаючи, потягнув до себе, в той час коли останній їхав на велосипеді. У результаті цих дій ОСОБА_5 не втримав рівновагу, впав із велосипеду на землю, під час чого вдарився обома ногами у виступаючу частину велосипеда - раму.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_3 , згідно з висновком судового-медичного експерта №42-м від 14.05.2024 року, спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах середньої третини лівого передпліччя по внутрішній поверхні, двох синців на шкірних покривах середньої третини лівого передпліччя по зовнішній поверхні, саден на шкірних покривах верхньої третини правого та лівого стегна по внутрішніх поверхнях.

Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах середньої третини лівого передпліччя по внутрішній поверхні, двох синців на шкірних покривах середньої третини лівого передпліччя по зовнішній поверхні виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею по механізму стиснення, якими могли бути пальці рук сторонньої особи.

Тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах верхньої третини правого та лівого стегна по внутрішніх поверхнях виникли від дії тупих твердих предметів по механізму удар-тертя, могли виникнути при падінні з велосипеду та ударяння об виступаючі частини велосипеду.

Всі вищевказані тілесні ушкодження розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» пп. 2.3.5.По давності вкладаються в час події, яка мала місце 09.05.2024 року. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при вищевказаних обставинах.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 17.05.2024 року, яка була підписана ним в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.9-10).

Згідно із заявою малолітнього потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника - матері ОСОБА_7 від 17.05.2024 року, потерпілий та його законний представник не заперечують проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 10.05.2024 року (а.с.1-2), протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.05.2024 року (а.с.9), постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 10.05.2024 року (а.с.6); рапорт чергового ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 09.05.2024 року (а.с.8); письмове пояснення ОСОБА_8 від 09.05.2024 року (а.с.10); письмове пояснення ОСОБА_7 від 09.05.2024 року (а.с.11); постанову про визнання потерпілим ОСОБА_5 від 10.05.2024 року (а.с.15); постанову про залучення законного представника підозрюваного ОСОБА_7 від 10.05.2024 (а.с.16); протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 від 10.05.2024 року (а.с.19); висновок судово-медичної експертизи № 42-м від 14.05.2024 року відносно потерпілого ОСОБА_5 , складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_10 (а.с.23-25); повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 16.05.2024 року за ч.1 ст.125 КК України (а.с.40-43), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 16.05.2024 (а.с.44-46); доручення про надання безплатної вторинної правової допомоги по кримінальному провадженню адвокатом ОСОБА_6 від 17.05.2024 року № 001-070001420 (а.с.49); характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.26-33).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , малолітнього потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_7 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному розкаявся, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом встановлено вчинення ним кримінального проступку відносно малолітньої дитини.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 на теперішній час ніде не працює, регулярного доходу та постійного джерела прибутку немає, на його утриманні неповнолітні діти та/або непрацездатні особи не знаходяться, особою з інвалідністю ОСОБА_3 не являється, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра ОСОБА_3 не перебуває. Разом з тим, ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, як вбачається з наданої характеристики Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області за вих..№ 235 від 14.05.2024 року.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_7 , а також відсутність судимостей, позитивну характеристику з місця проживання, при цьому суд також враховує наявність однієї обтяжуючої обставини, а саме вчинення кримінального проступку відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2011 року народження, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт, у межах, наближених до максимальних меж санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (проступків), а також відповідає тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченого ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , в інтересах останнього, не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1