12.06.2024 Справа № 642/6468/23
Провадження №1-кп/642/146/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року

м.Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_5 , про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001193 від 26.07.2023 року, та клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у кримінальному провадженні №0000411 від 07.08.2023 у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.125, ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, 23.07.2023 року о 11:41 год. у ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Рост», ТОВ ДЛК «ПЛОТ», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавский шлях, 140 раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: парфума торгової марки "Burberry weekend fim EDT 100 ml Tester", що належить ТОВ ДЛК «ПЛОТ».

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, але не розуміючи та не усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій та суспільно небезпечного діяння, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб зайшов до торгової зали з написом «Чоловіча парфумерія», шляхом вільного доступу взяв з полиці парфум торгової марки "Burberry weekend fm EDT 100 ml Tester", вартістю 771, 80 грн., після чого оглянувши, поклав до карману свого одягу, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №22041 від 16.08.2023, вартість якого становить 771 гривень 80 копійок, який належить ТОВ ДЛК «ПЛОТ».

Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину скрився та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ ДЛК «ПЛОТ» матеріальну шкоду на загальну суму 771,80 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №178 від 26.09.2023 року ОСОБА_7 у період часу, якому відповідає правопорушення, страждає на шизофренію, параноїчної форми. ОСОБА_7 у вищезазначений період часу за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом на даний час потребує призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Крім того, 04.08.2023 року приблизно о 15:30 год., ОСОБА_7 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , тримаючи у своїй руці яблуко, кинув його в потерпілого ОСОБА_9 та потрапив останньому у ділянку грудної клітини з лівої сторони.

В подальшому, продовжуючи свої суспільно небезпечні дії, ОСОБА_7 наблизився до потерпілого ОСОБА_9 та знаходячись у положенні стоячи, обличчям до обличчя кулаком правої руки наніс один удар у ділянку носа ОСОБА_9 , після чого залишив місце вчинення суспільно небезпечного діяння.

Внаслідок вказаних дій потерпілому ОСОБА_9 , відповідно до висновку експерта № 09-1471/2023 від 24.10.2023 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці носу та забита рана лівого крила носу, синець на грудній клітині.

Встановлена забита рана лівого крила носу, яка підтягалась хірургічній обробці з накладанням швів, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. За ступенем тяжкості садна та синець відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №281 від 13.11.2023 року ОСОБА_7 у період часу, якому відповідає правопорушення, в скоєнні якого він на даний час підозрюється, страждає на шизофренію, параноїчної форми, відповідно до психічного стану ОСОБА_7 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 у вищезазначений період часу за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом на даний час потребує призначення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав того, що ОСОБА_7 за висновками експерта потребує за своїм психічним станом примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Суд, вислухавши учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою, чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності, чи не хворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У відповідності до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, а також наявність у ОСОБА_7 захворювання на шизофренію параноїдну, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №178 від 26.09.2023 та №281 від 13.11.2023 року, суд прийшов до висновку, що обвинувачений згідно статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, в процесі досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення у стані неосудності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, тому відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи наведене вище, відносно ОСОБА_7 не можуть враховуватись обставини, які б обтяжували чи пом`якшували покарання.

Обставини вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.4 ст.185 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та задля досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_7 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на умовах госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом в примусовому порядку з урахуванням висновків лікарів - експертів, при цьому, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, які вчинив ОСОБА_7 , що має вираз у конкретних обставинах вчинення кримінальних правопорушень, ознаки яких відповідають ознакам складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 ч.4 ст. 185 КК України, а також, характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_7 , що виражене у вигляді шизофренії параноїдної, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 в період досудового розслідування не застосовувався та в період судового розгляду прокурор із таким клопотанням не звертався.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч.4 ст.174 КПК України).

У зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно, на яке накладено арешт в рамках даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на залучення експертів, суд керується положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до яких, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Натомість в даному провадженні ОСОБА_7 не має процесуального статусу обвинуваченого, оскільки судом вирішується питання про застосування до нього примусових заходів медичного характеру через його неосудність, тому відсутні передбачені законом підстави для стягнення з нього витрат на залучення експерта, які підлягають відшкодуванню за рахунок держави.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 395, 512, 513,516 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_5 , про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001193 від 26.07.2023 року, та клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у кримінальному провадженні №0000411 від 07.08.2023 у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Речові докази:

-парфум торгової марки «Burberry weekend fm EDT» 100 мл Tester, який перебуває у камері зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 28.07.2023 року по справі №642/4247/23 (провадження №1-кс/642/2193/23) на парфум торгової марки «Burberry weekend fm EDT» 100 мл Tester - після набрання вироком законної сили - скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи № 22041 від 16.08.2023 у розмірі 955,92 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн. 92 коп.) грн. віднести на рахунок держави.

Копію ухвали після її проголошення вручити прокурору, захиснику, особі, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Копію ухвали після набрання законної сили направити до органу внутрішніх справ, на який покладається виконання рішення суду про госпіталізацію.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10