У Х В А Л А

про домашній арешт

29 квітня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про застосування цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Білоцерківський район, Київська область, громадянина України, непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0004835, яке внесене до ЄРДР 08 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_5 просив:

(1) застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці;

(2) покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до кабінету № 39 слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3, за першим викликом, а також прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, для проведення процесуальних дій.

(3) контроль за виконанням обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, на території обслуговування якої він проживає.

Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Згідно зібраних на досудовому розслідуванні даних, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Рокитне, Білоцерківський район, Київська область, громадянин України, непрацюючий, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Зазначав, що підозрюваному ОСОБА_4 може бути призначене суворе покарання у виді позбавлення волі, а тому враховуючи дані про його особу, відсутність у нього соціальних зв`язків, він може вчинити спроби втечі та переховування від органу досудового розслідування або суду, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Вважав, що без запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 може контактувати зі свідками, щоб впливати на них з метою реабілітації себе, як злочинця. До того ж, у цьому контексті вважав, що має бути врахований фактор страху людини перед іншою людиною, яка здатна застосувати фізичне насильство та пов`язана з цим необхідність забезпечення безпеки свідків, які мають давати покази відчуваючи свою невразливість.

Зазначав, що зараз стосовно підозрюваного ОСОБА_4 в суді перебуває обвинувальний акт, незважаючи на що останній вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Вважав, що зважаючи на те, що більш м`якими запобіжними заходи, аніж цілодобовий домашній арешт неможливо попередити установлені ризики, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтована необхідність у застосування зазначеної міри запобіжного заходу.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за обставин та підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти застосування домашнього арешту, однак просив обмежитись нічним, щоб була можливість працевлаштуватись, ходити до магазину тощо.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя виходить з таких мотивів, що згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Видом заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, є запобіжний захід.

За змістом ст. 184 КПК України, питання про застосування запобіжного заходу розглядається за клопотанням слідчого, прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, слідча суддя має дослідити клопотання про застосування запобіжного заходу, на основі наданих сторонами кримінального провадження доказів, на предмет того, чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, а також чи достатнім буде застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук та Йонкало проти України», заява № 42310/04).

Слідчим суддею установлено, що 13 квітня 2024 року ОСОБА_4 під розписку вручене повідомлення про підозру.

Згідно з ним, 07 жовтня 2023 року близько 20 години ОСОБА_4 , знаходився поблизу кафе « Затишок », що за адресою: вул. Молодіжна, 63, с. Телешівка Білоцерківського р-н Київської обл. , де між ним та ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна перепалка в ході якої ОСОБА_4 вирішив нанести тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Так, під час указаного конфлікту ОСОБА_4 , маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , проявивши кримінальну протиправну недбалість до наслідків у виді середньої тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, наніс удар кулаком в ліву частину обличчя ОСОБА_6 , від чого останній впав на бетонне покриття, вдарившись головою об бетонну бруківку внаслідок чого втратив свідомість, отримавши при цьому тілесне ушкодження у вигляді субдурального крововиливу в лобній області справа; рани на верхній губі зліва, синця та саден на обличчі зліва, синця в тім?яно-потиличній області голови, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, тобто необережному середньої тяжкості тілесному ушкодженні.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтованість підозри не оспорював.

Окрім цього, слідчий суддя вважає, що додані до клопотання матеріали та інформація в них свідчать, що дійсно підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, за обставин викладених в підозрі, адже це стверджується, наданими копіями:

- висновку експерта № 1353/д;

- протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого останній повідомив про те, що 07 жовтня 2023 року близько 20 години близько 20 години поблизу кафе «Затишок» в с. Телешівка Білоцерківського р-ну Київської області в ході словесного конфлікту із ОСОБА_4 , останній наніс потерпілому удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_6 , внаслідок якого останній впав та вдарився головою об бетонне покриття, після чого втратив свідомість;

- протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого останній продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень;

- висновку експерта № 144/д;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що 07 жовтня 2023 року близько 20 години стала свідком словесного конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в ході якого останній наніс потерпілому один удар правою рукою в ліву частину обличчя, внаслідок якого останній втратив свідомість та впав на бетонне покриття, вдарившись при цьому головою;

- протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , в ході якого остання продемонструвала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

- висновку експерта № 1392/д;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , що 07 жовтня 2023 року близько 18 години 30 хвилин між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 відбувся словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 стиснувши праву руку в кулак, наніс один удар ОСОБА_6 в обличчя. В подальшому останній зайняв бойову стійку, після чого до ОСОБА_6 . підбіг ОСОБА_4 та зі словами: «Ти щось маєш проти мого брата ?» наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_6 , внаслідок якого останній впав та вдарився головою об бетонне покриття, після чого втратив свідомість;

- протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого останній продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ;

- висновку експерта № 1393/д;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , в ході якого останній повідомив, що 07 жовтня 2023 року близько 20 години мав конфлікт із ОСОБА_6 , в ході якого останній почав йти в бік ОСОБА_9 , проте на шляху ОСОБА_6 опинився ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_9 відійшов в сторону та відвернувся, оскільки спілкувався із ОСОБА_10 , але обернувшись ОСОБА_9 , побачив, що ОСОБА_6 лежить без свідомості на бетонному покриття та навколо останнього була кров.

Слідчий суддя зазначає, що зміст вказаних документів переконливо свідчить, що підозрюваний ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, описане у врученій йому підозрі, а відтак остання є обґрунтованою.

Слідчий суддя зазначає, що вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Отже, підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, загрожує покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі на строк від 2 (двох) років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, непрацюючий, не навчається.

Слідчий суддя, оцінює відсутність міцних соціальних зв`язків, які здатні попередити втечу та переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду, зважаючи на наявність вище встановленого мотиву для втечі, а також зважаючи на вагомість доказів зібраних досудовим розслідуванням.

Своєю чергою, зважаючи на те, що стосовно ОСОБА_4 в суді вже розглядається обвинувальний акт стосовно нього, з угодою про визнання винуватості, він підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що він є особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, а тому є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя вважає таким, що не підтвердився ризик незаконного впливу на свідків, оскільки кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 є неумисним, а тому немає підстав стверджувати, що він розглядає насильство, як спосіб вирішення конфліктів і може завдати фізичної шкоди свідкам у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає доведеним, що інші більш м`які запобіжні заходи, аніж домашній арешт не будуть здатні попередити установлені ризики та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, оскільки такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання не передбачає можливості проведення постійного контролю за місцем проживання підозрюваного та не обмежує його пересування, у зв`язку з чим не зможе попередити установлений ризик переховування від суду.

Такі запобіжні заходи, як особиста порука та застава не можуть бути застосовані, оскільки поручителі до суду не звертались, а в ОСОБА_4 немає рівня доходу, який дозволяє до нього застосувати вказаний запобіжний захід.

Отже, слідчий суддя застосовує до ОСОБА_4 домашній арешт. Визначаючи години домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що нічний домашній арешт з 20:00 год. до 05:00 год зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, зважаючи на те, що ризик впливу на свідків не підтвердився.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, зважаючи на встановлені ризики, з метою їх попередження, суд покладає на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: (1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) прибувати до кабінету № 39 слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3, за першим викликом, а також прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, для проведення процесуальних дій.

За таких обставин, слідчий суддя задовольняє клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту частково.

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 202, 205 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про застосування цілодобового домашнього арешту, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 05:00 год. наступного дня, строком на 2 (два) місяці.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

(1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи;

(2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

(3) прибувати до кабінету № 39 слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3, за першим викликом, а також прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, для проведення процесуальних дій.

Установити строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків тривалістю 2 (два) місяці.

В іншій частині вимог - відмовити.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошений - 01 травня 2024 року о 08:30 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_12