Справа № 279/2042/24
Провадження № 1-кс/279/622/24
У Х В А Л А
іменем України
22 травня 2024 року

В С Т А Н О В И В :
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому, в ході конфлікту ОСОБА_4 взяв в літній кухні кухоний ніж, після чого умисно, зі значною силою прикладення, наніс один удар ОСОБА_7 в область грудної клітини, тулубу в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото - різаної рани грудної клітки, з ушкодженням лівої легені. Комбінованого травматично-геморагічного шоку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критеріям небезпеки для життя і здоров`я та знаходяться безпосередньо в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
26.03.2024 о 08 год. 00 хв. у порядку ст.208 КПК України затримано у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
У ході судового розгляду кримінального провадження задля об`єктивного його розгляду у розумні строки, виникла необхідність в обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним перед судом, слідством покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчините інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.
Ухвалою від 09.04.2024 ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 27.05.2024, без визначення розміру застави.
Постановою керівника Коростенської окружної прокуратури від 22.05.2024 строк досудового розслідування в указаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26.06.2024.
Строк досудового розслідування був продовжений у зв`язку з тим, що на даний час виникла необхідність отримати судово-медичний висновок експертизи трупа ОСОБА_7 ; отримати та долучити висновки молекулярно-генетичних експертизвиконати інші слідчі (розшукові) дії в яких виникне необхідність; повідомити про підозру в кінцевій редакції підозрюваному; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України. Провести вказані слідчі та процесуальні дії, а також отримати всі матеріали необхідні для повного та неупередженого розслідування у передбачений законом строк не представляється можливим з об`єктивних причин.
Разом з тим, двомісячний строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 27.05.2024, однак для завершення досудового розслідування, всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно продовжити міру запобіжного заходу, а саме тримання під вартою.
Під час обрання ОСОБА_4 09.04.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховані ризики, зазначені ст.177 КПК України на даний час не зменшились, що може призвести до затягування досудового розслідування, що буде суперечити загальним засадам кримінального провадження, а саме ст.28 КПК України розумні строки.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст.179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії, просив задоволити клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний проти клопотання заперечив, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, запевнив суд, що буде виконувати всі обов`язки покладенні судом.
Захисник просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України внесено до ЄРДР 26.03.2024 року, 26.03.2024 року о 08.00 год. ОСОБА_8 затримано, 26.03.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою Житомирського апеляційного від 09.04.2024 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 27.05.2024, без визначення розміру застави.
Постановою керівника Коростенської окружної прокуратури від 22.05.2024 строк досудового розслідування в указаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26.06.2024.
Двомісячний строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 27.05.2024, однак для завершення досудового розслідування, всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно продовжити міру запобіжного заходу, а саме тримання під вартою.
Внесене клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, його копія вручена підозрюваному в передбачені законом строки.
Клопотання мотивовано тим, що відповідно до вимог ч.5 ст.176, ст.184 ч.1 п.4 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України.
Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Згідно з ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/абосуду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальногоправопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншимчином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Докази, надані слідчим, на думку слідчого судді, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_4 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є особливо тяжким правопорушенням, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тяжкість можливого покарання може спонукати підозрювану переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Перевіряючи доводи клопотання сторони кримінального провадження на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлено, що доводи є обґрунтованими, оскільки заявлені у клопотанні ризики не зменшилися та продовжують існувати, що унеможливлює застосування до неї більш м`якого запобіжного засобу, та зважаючи на вищевказане, забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків, можна лише шляхом продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
При цьому слідчий суддя приймає до уваги, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.
Ураховуючи наведене, та те, що тримання під вартою закінчується 27.05.2024, однак закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, оскільки на даний час не отримані судово-медичні висновки експертиз. Крім того, з урахуванням зібраних доказів необхідно провести інші необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, виконати вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.
Слідчим суддею прийнято до уваги характеризуючі дані підозрюваного його соціальне становище, з огляду на те, що останній підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, вину не визнає, має негативні характеристики за місцем проживання (зловживає спиртним, ніде не працює), що переконливо свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного та його стійку антисоціальну поведінку. Наведені вище обставини дають достатні підстави стверджувати про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, так як слідству необхідно провести зазначені в клопотанні процесуальні та слідчі дії.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, під тягарем можливого покарання підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженню, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження.
Крім того слідчим суддею враховано потребу слідства в проведенні ряду слідчих дій, а саме: проведенню судово-медичних та судових молекулярно-генетичних експертиз, які призначені слідчим та проведення яких на даний час не завершено.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному застосування запобіжного строку у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Даний запобіжний захід вважається найбільш прийнятним з огляду на всі досліджені за клопотанням про застосування запобіжного заходу обставини.
На підставі ч.4 ст.183 КПК України постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 192-194, 196, 197, 202, 309, 532, 534 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 26.06.2024 року.
Копію ухвали вручити прокурору, направити підозрюваному, уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з дня отримання копії ухвали, що не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом