ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/427/24 Справа № 701/614/23 Категорія: ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000154, 0000221 за апеляційною скаргою начальника Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2024 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодецьке, Уманського району, Черкаської області, та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Процесуальні витрати на залучення експертів та проведення експертиз віднесено за рахунок держави.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

До Маньківського районного суду Черкаської області надійшли : обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000154 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000221 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Маньківського районного суду від 21.08.2023 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 11.09.2023 щодо ОСОБА_8 призначено судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 653 від 06.12.2023 комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_8 на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих йому правопорушень іншого хворобливого стану психіки у формі резидуального органічного ураження головного мозку (неуточненої етіології) з легкою інтелектуальною недостатністю, змінами емоційно-вольової сфери, психоорганічними розладами і проявами паранояльного стану (F-07.8 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) - через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

На теперішній час у ОСОБА_8 виявляються прояви іншого хворобливого стану психіки у формі резидуального органічного ураження головного мозку (неуточненої етіології) з легкою інтелектуальною недостатністю, змінами емоційно-вольової сфери, психоорганічними розладами і проявами паранояльного стану, ускладненого отриманою в посткримінальній ситуації черепно-мозковою травмою з церебрастенічними розладами, - через що він не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно реалізувати своє право на захист та брати участь в проведенні з ним процесуальних дій і при розгляді справи в суді, за своїм психічним станом ОСОБА_8 потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , в якому зазначив, що ОСОБА_8 18 травня 2023 року о 02-00 годині, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, перебуваючи на території продуктового магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив для себе, з метою крадіжки чужого майна та використання його в особистих цілях, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно, таємно, протиправно, шляхом пошкодження пластикового вікна, проник до приміщення магазину, звідки здійснив крадіжку сигарет в загальній кількості 29 пачок, пиво «Wаissburg Вlаnche» 1 літр в кількості 5 пляшок, упаковку снеків (кукурудзяних паличок) «Сrіspу Сris» 4,5 г. в кількості 3 пачки, упаковка соняшникового насіння «Чорний карат» солоні 100 грам, пачку чіпсів «Lауs Oven Вeked Salted» 125 грам в кількості 3 пачки, пачку снеків «Lays Вugles», 30 грам, пачку чіпсів «Lays» 200 грам, в кількості 3 пачки, клей 505, 20 грам в кількості 4 штуки, грошові кошти в сумі 86,80 гривень, після чого з місця вчинення суспільно небезпечного діяння з викраденим зник, чим завдав ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 3169,04 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Також ОСОБА_8 01 липня 2023 року близько 01-00 год., перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, проник до гаражного приміщення, звідки здійснив незаконне заволодіння мотоциклом зеленого кольору, моделі ИМ3.8.103.30, номер кузова НОМЕР_1 , середня ринкова вартість якого згідно висновку експерта №3967/23 від 13.07.2023 становить 13333,33 гривні, який належить ОСОБА_10 та, викотивши з гаражного приміщення на центральну дорогу АДРЕСА_1 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у приміщення.

Крім того ОСОБА_8 01 липня 2023 року о 01-00 годині, в період дії воєнного стану, веденого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України № 2212 IX від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023 Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затверджений України № 3057-ІХ від 02.05.2023, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить праві приватної власності ОСОБА_10 , таємно, шляхом вільного доступу з гаражного приміщення здійснив крадіжку двох газових балонів ємкістю 50 літрів, після чого з місця вчинення суспільно небезпечного діяння з викраденим зник, чим завдав ОСОБА_10 , матеріального збитку на суму 2132 гривні.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Місцевий суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, в стані неосудності.

Посилаючись на те, що встановлені судом обставини вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_8 підтверджуються належними та допустимими доказами, які були досліджені безпосередньо під час судового розгляду, та оскільки останній відповідно до висновків судово-психіатричної експертизи № 653 від 06.12.2023 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії та на теперішній час, виявляв та виявляє на теперішній час прояви іншого хворобливого стану психіки у формі резидуального органічного ураження головного мозку (не уточненої етіології) з легкою інтелектуальною недостатністю, змінами емоційно-вольової сфери, психоорганічними розладами і проявами паранояльного стану, ускладненого отриманою в посткримінальній ситуації черепно-мозковою травмою з церебрастенічними розладами, - через що він не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 12.03.2024 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру задоволено та застосовано щодо ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, начальник Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу в якій просив її змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Виключити із формулювання фактичних обставин, визнаних судом встановленими, по епізоду вчиненого суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, посилання на умисел та корисливий мотив. У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що судом першої інстанції у порушення норм, закріплених ст. 505, 513 КПК України, визнано доведеним вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що само по собі виключається у випадку, якщо діяння особою вчинено у стані неосудності, оскільки на момент його вчинення відсутні такі елементи складу кримінального правопорушення як суб`єкт та суб`єктивна сторона.

При викладенні фактичних обставин провадження, які суд вважає встановленими, місцевий суд вказав на корисливий мотив та умисел, що характеризують вчинене ОСОБА_8 діяння, що підлягає виключенню з ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити, виключити з мотивувальної частини ухвали посилання суду по епізоду скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на умисел та корисливий мотив; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала суду повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даній справі вказані вимоги закону були дотримані, але не в повній мірі.

Висновки місцевого суду про те, що суспільно небезпечні діяння, які мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_8 - відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України, та ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Колегія суддів вважає прийнятними доводи прокурора щодо безпідставного посилання суду першої інстанції на спрямованість умислу та корисливого мотиву дій ОСОБА_8 при вчиненні ним інкримінованих суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, осудність є однією із загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. При цьому, неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

За положеннями ст. 23,24 КК України умисел є однією із форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання. Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення. А тому, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа не здатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Відповідно до дослідженого висновку судово-психіатричної експертизи № 653 від 06.12.2023 року у ОСОБА_8 на період часу вчинення ним інкримінованого суспільно небезпечного діяння та в даний час наявний інший хворобливий стан психіки у формі резидуального органічного ураження головного мозку (неуточненої етіології) з легкою інтелектуальною недостатністю, змінами емоційно-вольової сфери, психоорганічними розладами і проявами паранояльного стану, через що він не міг і не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Із зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також корисливого мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчинених суспільно небезпечних діянь не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, що беззаперечно є свідченням неправильного застосування такого закону.

Апеляційний суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону. Зокрема, у ст. 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи). Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

Тому, посилання суду першої інстанції при формулюванні фактичних обставин, визнаних судом встановленими, на наявність умислу та корисливого мотиву, як складових по епізоду скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає виключенню з мотивувальної частини ухвали суду як зайві, а ухвала районного суду в цій частині - зміні.

В решті ухвалу районного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 503 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Задовольнити апеляційну скаргу начальника Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2024 року, якою щодо ОСОБА_8 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, - змінити.

Виключити із формулювання фактичних обставин, визнаних судом встановленими, по епізоду скоєння суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, посилання на умисел та корисливий мотив.

В решті ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 12.03.2024 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в порядку ст. 426 КПК України з дня проголошення.

Головуючий

Судді