Справа № 466/1085/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/488/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави,

за участі обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою, зокрема, обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в сумі 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, строком на 60 діб, до 29 червня 2024 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі вирішено покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях; не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 , з визначенням розміру застави в сумі 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) грн, строком на 60 діб, до 29 червня 2024 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі вирішено покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки: прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях; не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, що до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжено обвинуваченому за ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави в 200 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) грн., строком на 60 діб, до 29 червня 2024 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі вирішено покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 такі обов`язки: прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях; не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким, щодо до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 - ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_7 , з визначенням розміру застави в сумі 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) гривень, строком на 60 діб, до 29 червня 2024 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі вирішено покласти на обвинувачену ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях; не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважатиметься такою, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченій більш м`який запобіжний захід домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, з покладенням на неї обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат вказує на те, що обвинувачена ОСОБА_7 перебуває під вартою з 26 вересня 2022 року, тобто понад півтора року. При цьому під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вважає, що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 домашнього арешту.

Вказує, що в оскарженій ухвалі судом не наведено належних та достатніх мотивів, чому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків. На думку апелянта, судом неправильно оцінено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, і відповідна ухвала суду про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою заснована на припущеннях.

Як зазначає апелянт, ризик переховування від суду є малоймовірним, обвинувачена не робила спроб втечі сторона обвинувачення не володіє даними про підготовку до цього. Також в Україні введено воєнний стан, на межах кожної області і у великих населених пунктах стоять блок-пости, на яких здійснюється перевірка громадян. ОСОБА_7 не володіє жодним ступенем впливу на конкретних свідків у справі чи інших обвинувачених. Не доведено, що обвинувачена, перебуваючи на волі, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Звертає увагу, що судом, як і сторогою обвинувачення в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, не наведено належних та достатніх мотивів чому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків.

З апеляційною скаргою на зазначену ухвалу також звернувся обвинувачений ОСОБА_8 , який просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року скасувати; обрати йому більш м`який запобіжний захід або зменшити розмір застави.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що сума застави є надто великою. Просить дати йому можливість вийти на волю.

На зазначену ухвалу суду апеляційну скаргу також подав обвинувачений ОСОБА_9 , який просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року; обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі; у разі неможливості обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, просить зменшити розмір застави.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не згоден з обраним йому найсуворішим запобіжним заходом, вважає, що заявлені у клопотанні прокурора підстави обрання йому запобіжного заходу є надуманими. Вважає, що клопотання прокурора містить обвинувальний ухил та не містить достатнього обґрунтування підозри. Зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; до клопотання прокурора не було додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував існування заявлених ним ризиків.

Адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року і постановити нову, якою змінити продовжений ОСОБА_11 запобіжний захід на більш м`який, у виді цілодобового домашнього арешту. У разі залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити обвинуваченому ОСОБА_11 заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржена ухвала є необґрунтованою та невмотивованою. Зокрема, вказує, що суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 183 КПК України. Вказує, що перелічені у клопотанні ризики не доведені жодними доказами, висновки суду є припущеннями та не можуть вказувати на необхідність продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Зазначені ризики цілком можуть бути усунені застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, наприклад, цілодобовим домашнім арештом.

Звертає увагу, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Вважає, що застава 536 800 гривень, з огляду на те, що ОСОБА_11 перебуває в місцях позбавлення волі, не працює, родичів (окрім сестри) не має, є очевидно непомірною для нього.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_12 , обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_9 подані апеляційні скарги підтримали та просили такі задовольнити.

Захисник ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , у судове засідання не з`явився, 3 червня 2024 року на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності; вказав, що апеляційну скаргу ОСОБА_9 підтримує у повному обсязі та просить таку задовольнити.

Адвокат ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилась.

Прокурор ОСОБА_14 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Учасники процесу не заперечили проти розгляду апеляційних скарг у відсутності захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , а також прокурора.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників, що не з`явились.

Заслухавши доповідача, позицію учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг, вивчивши надані в копіях матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

На переконання апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущений адвокатом ОСОБА_10 з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, на розгляді Шевченківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000081 від 16 лютого 2022 року про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 536 800 грн, до 29 червня 2024 року включно.

У межах цього кримінального провадження слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова від 22 вересня 2022 року ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 99 240 грн, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року, до 29 червня 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 21 листопада 2022 року ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 496 200 грн, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року, до 29 червня 2024 року включно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2023 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у розмірі 536 800 грн, строк якого в подальшому було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року, до 29 червня 2024 року включно.

Підставами для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 стали підстави вважати, що ОСОБА_8 , який до 27 травня 2024 року відбував покарання у Державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)», може: переховуватися від суду, оскільки у разі визнання його винуватим в інкримінованих злочинах йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, оскільки судом не допитано всіх свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення, адже ОСОБА_8 раніше вчинив ряд злочинів, проте на шлях виправлення не став, та знову вчинив нові особливо тяжкі злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, місцевим судом, на виконання вимог ст. 178 КПК України, було враховано особу ОСОБА_8 , який не має офіційного джерела доходів, неодружений, не має дітей чи інших осіб на утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може: переховуватися від суду, оскільки у разі визнання її винуватою в інкримінованих злочинах їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні, адже судом не було допитано всіх свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачена раніше вчиняла ряд злочинів, однак на шлях виправлення не стала, та знову вчинила нові тяжкі злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Також місцевим судом, на виконання вимог ст. 178 КПК України, було враховано особу ОСОБА_7 , яка не працює та не має офіційного джерела доходів, незаміжня, за адресою її місця проживання: АДРЕСА_1 , під час проведення обшуку працівниками поліції у межах цього кримінального провадження встановлені антисанітарні умови, неможливі для виховання та утримання неповнолітніх дітей, внаслідок чого станом на сьогодні вирішується питання про позбавлення можливості обвинуваченої проживати із власними трьома малолітніми дітьми, що свідчить про відсутність у неї міцних соціальних зв`язків, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню в слідчому ізоляторі, ОСОБА_7 не хворіє.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що ОСОБА_9 може: переховуватися від суду, оскільки у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_9 раніше вчинив ряд злочинів, проте на шлях виправлення не став, та знову вчинив нові особливо тяжкі злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, місцевим судом, на виконання вимог ст. 178 КПК України, було враховано особу ОСОБА_9 , який не працює та не має офіційного джерела доходів, неодружений, не має дітей чи інших осіб на утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що ОСОБА_11 може: переховуватися від суду, оскільки у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_11 раніше вчинив ряд злочинів, проте на шлях виправлення не став, та знову вчинив нові особливо тяжкі злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, місцевим судом, на виконання вимог ст. 178 КПК України, було враховано особу ОСОБА_11 , який не працює та не має офіційного джерела доходів, неодружений, не має дітей чи інших осіб на утриманні, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 під варту та до моменту вирішення клопотань прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для обрання ОСОБА_8 та продовження строку тримання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу, станом на сьогодні не змінилися та не зменшилися.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність обрання ОСОБА_8 та продовження строку тримання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 під вартою для забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, та вважає, що застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, як про це просить сторона захисту, не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні судового розгляду, в тому числі щодо належного виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків. Відомостей, які б свідчили про неможливість подальшого застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки питання щодо застосування запобіжного заходу розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів контрольного провадження вбачається, що при обранні такого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 місцевий суд враховував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинувачених під вартою.

Аргументи сторони захисту про тривале перебування ОСОБА_7 під вартою є неспроможними, оскільки вказана обставина відповідно до вимог ст. 178 КПК України не враховується при обранні обвинуваченому запобіжного заходу чи продовженні строку його дії.

Той факт, що ОСОБА_7 не робила спроб втечі, не може бути підставою для застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, адже суду не доведено, що виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків зумовлене її особистим волевиявленням, а не утриманням її під вартою.

Інші підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора, зазначені обвинуваченими та захисниками у поданих до суду апеляційних скаргах, також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як слідує з оскарженої ухвали, розмір застави було визначено обвинуваченим: ОСОБА_7 - 99 240 грн, ОСОБА_9 - 496 200 грн, ОСОБА_8 - 536 800 грн, ОСОБА_11 - 536 800 грн.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Водночас, ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання обвинуваченому розміру застави, який перевищував його наявні активи та поточні доходи, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника, шкоду, завдану кримінальним правопорушенням та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Під час визначення обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави судом було враховано відомості про сімейний та майновий стан обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вони обвинувачуються, ролі кожного з них у злочинній організації. А тому, з урахуванням майнового стану та репутації обвинувачених, визначена застава: ОСОБА_7 у розмірі 99 240 грн, ОСОБА_9 у розмірі 496 200 грн, ОСОБА_8 та Трушу у розмірі 536 800 грн, є обґрунтованою та здатна забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Відтак, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення.

Ухвала місцевого суду відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, зі справи не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

поновити адвокату ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 залишити без змін, апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4