Кримінальне провадження №629/4020/24
Номер провадження 1-кп/629/225/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду м. Лозова кримінальне провадження № 0000216 від 17.06.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Садове Близнюківського району Харківської області, громадянки України, із професійно-технічною освітою, офіційно працевлаштованої у комунальному некомерційному підприємстві «Лозівське територіальне медичне об?єднання» Лозівської міської ради Харківської області на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-буфетниці) терапевтичного відділення стаціонарного відділення №2, маючої на утриманні 1 малолітню дитину, вдови, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

16.06.2024, близько 17 години 30 хвилин, більш точний час в ході здійснення досудового розслідування у формі дізнання та у ході судового розгляду встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась на відкритій ділянці місцевості поруч з багатоквартирним житловим будинком АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де вчинила сварку з останньою.

Під час перебування на вищевказаній відкритій ділянці місцевості, у ОСОБА_3 на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_5 , раптово виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості за вищезазначеною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , нанесла останній, в присутності ОСОБА_4 , один удар кулаком правої руки у обличчя.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись на відкритій ділянці місцевості за вищезазначеної адреси, у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , штовхнула ОСОБА_5 , внаслідок чого, остання впала на землю, де ОСОБА_3 , використовуючи нігті обох своїх рук почала спочатку дряпати обличчя, а потім, нанесла один удар правою ногою у обличчя.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: смугастих саден на лобі права (0,6х0,1см), на верхньому віці правого ока (0,9х0,1 см і 0,5х0,1 см), в лівій виличній ділянці (1,1?0,1 см і 1х0,1 см), на лівій щоці (0,9?0,1 см і 0,8х0, 1см), в області лівого кута нижньої щелепи (сім розмірами від 0,2х0, 1 см до 1,9х0, 1см), в лівій виличній ділянці (1х0,1 см), на нижньому віці лівого ока (0,8х0,1 см і 0,7?0,1 см), в лівій виличній ділянці (0,9х0,1 см і 1х0,1 см), на лівій щоці (5х0,1см і 3х0,1см), на шиї зліва в середній третині (шість розмірами від 2х0,1 см до 5,5?0,2см), на ліктьовій і згинальній поверхнях правого передпліччя в середній третині (вісім розмірами від 0,6х0,1 см до 1,1?0,1 см), садно на слизовій нижньої губи зліва на рівні 3-го зуба (2х1см) та синця на верхньому віці лівого ока (5?2,5), що за

ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями (згідно з п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 27.06.2024 року щодо визнання нею своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю її захисника - адвоката ОСОБА_8 , обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000216, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 в заяві від 27.06.2024 року вказала, що погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Садове Близнюківського району Харківської області, громадянка України, із професійно-технічною освітою, офіційно працевлаштована у комунальному некомерційному підприємстві «Лозівське територіальне медичне об?єднання» Лозівської міської ради Харківської області на посаді молодшої медичної сестри (санітарки-буфетниці)

терапевтичного відділення стаціонарного відділення №2, має на утриманні 1 малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вдова, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується як відповідальний в роботі та коректний з колегами працівник, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даними про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Із урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_3 , обставини, яка пом`якшує покарання, зважаючи на відсутність обтяжуючих обставин, беручи до уваги обставини скоєння кримінального проступку та відношення до скоєного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що обвинувачена є офіційно працевлаштованою та має дитину, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування ст.ст.75, 76, 69, 69-1 КК України у суду немає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

У кримінальному провадженні(проступку) цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертиз.

У кримінальному провадженні відсутні речові докази.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

У кримінальному провадженні(проступку) цивільний позов не заявлено.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням експертиз.

Речові докази відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1