Справа № 461/4309/20
Провадження № 1-кп/461/160/24
УХВАЛА

18.04.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі колегії:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001248 від 01.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 від 28.03.2024 р. та від 03.04.2024 р. про надання тимчасового доступу до речей та докусментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001248 від 01.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив три клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів: два клопотання від 28.03.2024 р., та одне від 03.04.2024 р.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні всі заявлені клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та докусментів підтримав.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання всі заявлені клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та докусментів, заперечив, просив у їх задоволенні відмовити.

Заслухавши всі клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та докусментів, та думку учасників процесу, щодо заявлених клопотань, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

В ході судового слідства у справі обвинуваченим ОСОБА_6 суду були подані клопотання від 28.03.2024 р. та від 03.04.2024 р. про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме матеріалів проваджень №і-кс/461/2333/20; №1-кс/461/2334/20; №1-кс/461/2335/20; №1-кс/461/2368/20; №1-кс/461/2886/20; №1-кс/461/2246/20 - де за результатами розгляду клопотань слідчого слідчим суддею було надано дозвіл за проведення обшуків за місцями реєстрації та проживання ОСОБА_6 ; надано тимчасовий доступ до речей і документів, а саме доступ до інформації оператора мобільного зв`язку; застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обгрунтування вказаних клопотань обвинувачений зазначає, що дослідивши вказані матеріали, суд першої інстанції зможе зробити висновок, чи були на стадії досудового розслідування кримінального провадження законні підстави для постановлення слідчим суддею відповідних ухвал, тобто фактично ставить під сумнів законність ухвал слідчого судді, постановлених в ході досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.160 КПК сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікацій кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий' доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінально провадження та підлягають доказуванню.

За вимогами ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягаю доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та іні обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінальної правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують г пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставо для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставині які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальні конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) дл схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення ч винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушенні у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовленні, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вказані клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 не відповідають вимогам п.п.5, 6 ч.2 ст.160 КПК України, оскільки в таких не зазначено про значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; про можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах.

Пунктом 2 ч.5 ст.163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суп постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Разом з тим, з клопотань та пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 не зрозуміло та останнім не доведено, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Крім цього, законність і обґрунтованість рішень слідчого судді, прийнятих на досудовому розслідуванні, може бути забезпечена можливістю їх оскарження в апеляційному порядку. Тому передбачене Главою 26 КПК право на оскарж ухвал слідчого судді під час досудового розслідування є важливою забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження і процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження та відповідає його завданням, передбаченим ст.2 КПК України.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під досудового розслідування в апеляційному порядку, викладено в частинах: та другій статті 309 КПК України. Це ухвали, які стосуються обмеження свободи те особистої недоторканності, арешту майна, тимчасового доступу до певних речей і документів, відсторонення від посади, а також ухвали про відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження у ній.

Частина 3 статті 309 КПК встановлює, що інші ухвали слідчого судді, зазначені в цій статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді законність останніх підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Таким чином, в силу вимог КПК України, законність ухвал слідчого судді не може бети перевірена в ході судового слідства у справі.

Більше того, ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу оскаржувалась в апеляційному порядку та судом апеляційної інстанції залишена в силі. Крім того, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 після цього неодноразово продовжувався відповідними ухвалами суду.

Також обвинуваченим подано клопотання від 28.03.2024 р. про тимчасовий доступ до речей та документів, в якому він просить суд зобов`язати сторону обвинувачення надати суду оригінали протоколів процесуальних дій та процесуальних рішень, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, та наводить їх перелік. При цьому, обвинуваченим та його захисником не доведено чому сторона захисту, яка була повністю ознайомлена з матеріалами досудового розслідування після його закінчення а порядку ст. 290 КПК України, та яка має можливість самостійно отримати та подати суду вказані документи як докази сторони захисту, наполягає на їх витребуванні в порядку тимчасового доступу. Така вимога обвинуваченого щодо зобов`язання прокурора вчиняти ті чи інші дії під час судового розгляду не грунтується на вимогах чинного КПК України, та суперечить принципу змагальності, встановленому КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 290 КПК України, доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному його захиснику, представнику та законному представнику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, надається при завершенні досудового розслідування слідчим, прокурором.

Також, згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Тобто, суд не може вирішувати та надавати вказівки прокурору, які докази він повинен подавати в матеріали кримінального провадження, оскільки це порушує його право на вільне подання докащів.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів прийшла до переконання що вимоги клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та документів від 28.03.2024 р., та від 03.04.2024 року є необгурнтованими та такими, що суперечать нормам чинного КПК України, а тому в їх задоволенні слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 159-166 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та документів від 28.03.2024 р., та від 03.04.2024 року , - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текс ухвали виготовлено 19.04.2024 р.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3