У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 179/126/21

№ 1-в/183/73/24

07 березня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання начальника установи начальника арештного дому Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_3 про уточнення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000448 стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання начальника установи начальника арештного дому Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_3 про уточнення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000448 стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В обґрунтування клопотання начальник ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 вказує, що у державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений:

- 10.03.2021 Новомосковським міськрайоннйм судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 06.12.2022 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, до призначеного покарання частково приєднано покарання, що призначене вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

У вступній частині вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зазначено, що засуджений ОСОБА_4 , раніше не судимий.

Однак, вивчаючи матеріали особової справи засудженого встановлено, що згідно з довідкою про судимість №84-15122020/12210 від 24.12.2020 (копія додається) зазначено, що ОСОБА_4 був засуджений:

- 10.04.2012 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України на 3 роки 8 місяців. Звільнений: 03.03.2016 по відбутті терміну покарання;

- 13.10.2016 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України на 120 годин громадських робіт. Звільнений 30.12.2016 по відбутті громадських робіт.

Посилаючись на положення ст. 12, п. 9 ст. 89, ч. 5 ст. 90 КК України начальник ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 просить суд «уточнити у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 відносно ОСОБА_6 (раніше не судимий) та надіслати відповідь на адресу установи».

Представник ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» та прокурор в судове засідання не з`явилися, а засуджений ОСОБА_4 не доставлений, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомили, що у відповідності до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з дня його затримання з 06.12.2020. Зараховано у строк відбуття покарання тримання під вартою ОСОБА_4 з моменту його затримання з 06.12.2020 по 10.03.2021 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний тримання під вартою.

У вступній частині вироку зазначено, що ОСОБА_4 є таким, що не має судимості.

Так, як убачається з довідки по особовій справі ОСОБА_4 , яка міститься в матеріалах кримінального провадження, про судимість № 7-07122020/12007, так і з наданої до клопотання № 84-15122020/12210 від 24.12.2020, ОСОБА_4 був засуджений, зокрема:

- 10.04.2012 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 71 КК України на 3 роки 8 місяців. Звільнений: 03.03.2016 по відбутті терміну покарання;

- 13.10.2016 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України на 120 годин громадських робіт. Звільнений 30.12.2016 по відбутті громадських робіт.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Відповідно до 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 90 КК України якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає клопотання начальника ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)» про «уточнення у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 відносно ОСОБА_6 (раніше не судимий)» недостатньо вмотивоване та обґрунтоване, винесене без урахування обставин, які мають значення для правильного вирішення питання, окресленого в клопотанні, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання начальника установи начальника арештного дому Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_3 про уточнення вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000448 стосовно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1