Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1231/23
Провадження № 1-кп/506/10/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2024селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 04.08.2023 року за №0000773 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Красноокнянського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працює, в шлюбі не перебуває, особи з інвалідністю, відповідно до ст.89 КК України вважається раніше не судимим,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2023 року, приблизно з 12.00 г до 15.00 г, у ОСОБА_3 , який перебував на території домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , у період дії воєнного стану, який у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема ,Указом Президента України від 01.05.2023 року №254/2023, затвердженим Верховною Радою України (Законом України від 2 травня 2023року № 3057-IX ) з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, виник умисел на таємне заволодіння майном ОСОБА_5 . Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, переконавшись ,що його дії залишаться ніким не поміченими ,скориставшись відсутністю власника ,взявши ключі від будинку, які знаходилися у відомому йому місці у дворі домоволодіння ОСОБА_5 яке розташоване в АДРЕСА_2 , відчинив двері будинку, проник туди і у одній із кімнат умисно ,таємно , викрав із кишені штанів ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3500 грн та 100 доларів США, що по курсу НБУ України складає 3656,86 грн , завдавши потерпілому шкоду на загальну суму 7156,86 грн.

Викраденим ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиросердно розкаявся, підтвердив вищевказані обставини, доповнивши , що він тимчасово, з дозволу ОСОБА_5 ,проживав на території домоволодіння останнього. 03 серпня 2023 року ОСОБА_5 пішов на вигін до корови, залишивши ключі від будинку біля веранди. Він, впевнившись, що ОСОБА_5 вдома немає, взяв ключі, відчинив будинок, зайшов, в одній із кімнат побачив штани ОСОБА_5 і з кишені взяв 3500 грн та 100 доларів. Потім він зачинив двері, поклав ключі на місце, після чого забрав свої речі, пішов на площу 8-го Березня, де замовивши таксі, приїхав до м.Подільськ, там в обмінному пункті поміняв на гривні 100 доларів та потягом поїхав до своєї хрещеної в м.Кілію.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_3 проживав у нього в літній кухні і ввечері 03 серпня 2023 року він звернув увагу, що ОСОБА_3 немає. Вранці він мав їхати у лікарню і виявив, що гроші ,які були у нього в кишені , пропали, а саме 3500 грн та 100 доларів США. Виявивши це, він одразу викликав поліцію . Викрадені гроші йому не повернуто.

Судом також були дослідженні письмові докази, надані прокурором :

- витяг із ЄРДР від 04.08.2023 року за №0000773, згідно з яким за заявою ОСОБА_5 від 04.08.2023 року внесені відомості про крадіжку грошей - 3500 грн та 100 доларів США з його домоволодіння АДРЕСА_2 / а.п.69/;

- протокол огляду місця події від 04 серпня 2023 року ,з фототаблицями, в ході якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 ,власником якого є ОСОБА_5 . Під час огляду виявлено ,що у будинку обстановка не порушена .Під час огляду виявлено паспорт на ім`я ОСОБА_3 ,який вилучено ( а.п.76-78) . Постановою від 04 серпня 2023 року вказаний паспорт визнано речовим доказом ( а.с. 79-80);

- протокол огляду диску DVD-R з відеозаписами з камер спостереження та безпосередньо відеозапис, який був переглянутий у судовому засіданні , в ході якого встановлено, що відеокамера ,яка здійснювала фіксацію ,розміщена на приміщенні Подільського РУП ( АДРЕСА_3 ) , зафіксувала ,що 03 серпня 2023 року о 16 г 25 хв до пункту обміну валют заходить чоловік ,одягнений у темні джинсові шорти та полосату футболку. Через деякий час вказаний чоловік виходить та прямує по вул. Сільськогосподарській . При цьому обвинувачений підтвердив, що на відео зображений саме він ,в той час, коли він пішов до пункту обміну валют , щоб поміняти викрадені ним у ОСОБА_7 100 доларів США на гривню , а потім він попрямував на залізничний вокзал (а.с. 87-89);

- протокол огляду диску DVD-R з відеозаписами з камер спостереження та безпосередньо відеозапис, який був переглянутий у судовому засіданні , в ході якого встановлено, що відеокамера ,яка здійснювала фіксацію ,розміщена на площі АДРЕСА_2 , зафіксувала ,що 03 серпня 2023 року о 15 г 47 х до автомобілю зеленого кольору підходить чоловік ,одягнений у темні джинсові шорти та полосату футболку. Через деякий час вказаний чоловік на цьому ж авто їде на виїзд з с.м.т. Окни. При цьому обвинувачений підтвердив, що на відео зображений саме він ,в той час, коли він пішов до таксі в с.м.т. Окни , а потім на цьому ж таксі поїхав до м. Подільськ. ( а.с. 92-95).

Постановами від 02 вересня 2023 року вказані диски визнані речовими доказами (а.с.85-86, 91).

-протокол слідчого експерименту від 25 вересня 2023 року, з фототаблицями, в ході якого ОСОБА_3 показав та розказав, як саме він викрав гроші у сумі 100 доларів США та 3500 грн з домогосподарства ОСОБА_5 ( а.п. 132- 137).

Висновком судово-психіатричного експерта №565 від 16 жовтня 2023 року визначено, що ОСОБА_3 на період часу , що відноситься до інкримінованого йому діяння , на будь-яке хронічне психічне захворювання не страждав ,у тимчасовому розладі психічної діяльності ,або у іншому хворобливому стані психіки не перебував . Виявляв клінічні ознаки психічних порушень у вигляді «Легкої розумової відсталості, з емоційно-вольовими порушеннями ,які потребують спостереження ,але не лікування та медичних заходів » (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10 перегляду ), внаслідок чого не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час підозрюваний також не страждає на хронічне психічне захворювання ,у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані психіки не перебуває. Виявляє клінічні ознаки психічних порушень у вигляді «Легкої розумової відсталості, з емоційно-вольовими порушеннями ,які потребують спостереження ,але не лікування та медичних заходів » (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F70.0» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10 перегляду ), які за ступенем виразності та впливу на його вольові і критичні функції не позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Рекомендовано динамічне спостереження психіатром за місцем перебування. ( а.с. 123-129).

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, оцінивши їх з точки зору достатності, допустимості та достовірності , суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю, і дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна ,в умовах воєнного стану, з проникненням у житло. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення , що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів , також судом повною мірою вивчено особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений свою вину визнав повністю , щиросердно розкаявся, вважається таким, що не має судимостей, позитивно характеризується за місцем проживання, є особою з інвалідністю, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставиною ,яка обтяжує покарання обвинуваченого , є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого, складеною органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України , судом прийнято до уваги висновок щодо високого ризику повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства щодо обвинуваченого.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання, суд проаналізував докази кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дає оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, враховуючи при цьому фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень характер та тяжкість вчиненого злочину, спосіб його вчинення, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись при цьому вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винуватого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, дотримання встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання норм Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством можливо з призначенням покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі. При цьому , враховуючи все вище викладене, а також беручи до уваги позицію прокурора та потерпілого , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Що стосується думки потерпілого щодо причетності ОСОБА_3 до скоєння інших крадіжок його майна, то суд, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, здійснює судовий розгляд лише у межах пред`явленого обвинувачення.

При цьому прокурором підстав для внесення клопотання для збільшення об`єму обвинувачення знайдено не було .

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .

Арешт на майно не накладався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Що стосується цивільного позову, то суд прийшов до такого.

Відповідно до ст.129 КПК України суд має вирішити цивільний позов у кримінальному провадженні.

Ст.22 ЦК України передбачено право особи (юридичної або фізичної) на відшкодування завданих збитків у результаті порушення її цивільного права.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала .

Так, виходячи із матеріалів цивільного позову, потерпілий просить стягнути на його користь 15000 грн матеріальної шкоди та 10000 грн як відшкодування моральної шкоди , а всього 25000 грн.

Виходячи із положень ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так , потерпілому не було повернуто викрадене у нього майно 3500 грн та 100 доларів США, що по курсу НБУ станом на 03 серпня 2023 року становило 3656 грн 86 коп. Станом на день розгляду справи 100 доларів США складають 4024 грн 85 коп, які підлягають стягненню з обвинуваченого, а всього 7524.85 грн.

У задоволенні іншої частини позову щодо відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити, так як ґрунтовних пояснень суми у 15000 грн ,які заявив до стягнення у рахунок відшкодування матеріальності шкоди потерпілий ОСОБА_5 , останній суду не надав.

Щодо відшкодування моральної шкоди , то відповідно до вимог ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть як бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, так і також відшкодування моральної шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.п.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав, нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнавав позивач, характеру немайнових втрат, та з урахуванням інших обставин.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (справи «Савула проти України»№ 12868/05 від 10.12.2009 р., «Войтенко проти України» № 18966 від 29.06.2004 р.) достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права особи (справедлива сатисфакція потерпілій стороні).

Виходячи із загальнолюдських уявлень про цінність права власності як такого, суд визнає, що будь-яке посягання на це право, й зокрема такий його крайній прояв як позбавлення особи майна, безумовно пов`язане з певними душевними стражданнями, глибину яких, у цьому випадку, суд оцінює з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, обсяг і вартість викраденого майна.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди за цивільним позовом потерпілого, враховуючи її обґрунтованість: погіршенням нормальних життєвих стосунків, стресу, постійної участі в слідчих діях, численному складанні процесуальних документів та витрати вільного часу, зважаючи на те, що через викрадені кошти, які потрібні були для проведення операції на очах, потерпілий був змушений звертатися до сторонніх осіб з проханням дати йому гроші в борг у зв`язку із необхідністю проведення вказаного оперативного втручання, що було для нього вимушеним приниженням, суд вважає, що вказаний позов підлягає частковому задоволенню, керуючись принципом розумності й беручи до уваги майновий стан відповідача, вважає достатньою компенсацією моральної шкоди, завданої ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 стягнення з обвинуваченого 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 / п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та покласти на нього обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7524 грн 85 коп , у рахунок відшкодування моральної шкоди 8000 грн , а всього 15524 грн 85 коп.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рекомендувати психіатру за місцем перебування обвинуваченого ОСОБА_3 динамічне спостереження за останнім .

Речовий доказ паспорт на ім`я ОСОБА_3 вважати переданим останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1