Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/62/24
Провадження № 1-кп/553/550/2024
У Х В А Л А

Іменем України

24.04.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/553/550/2024 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та можуть реально настати, якщо запобіжний захід змінити, то обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей, які мають значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не доведені, та просив відмовити в його задоволенні, або замінити на менш м`ягкий.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.03.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.05.2024 року.

Судове засідання призначене на 24.04.2024 року має бути відкладене, у зв`язку з неявкою потерпілого, свідків.

Таким чином строк тримання обвинуваченого під вартою має сплинути до завершення судового провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Суд вважає, що ризики, раніше враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, на даний час не змінились та ризики не зменшились.

На підставі викладеного, суд вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам та не зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 27, 314 - 317, 369 - 372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, продовжити строком на 60 днів, тобто по 22 червня 2024 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1