Провадження № 11-кп/819/283/24 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. Херсон

Херсонський апеляційний суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0002171 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2024 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томина Балка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

02.03.2023 Приморським районним судом м. Одеси від 02.03.2023 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2024 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку суду.

Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2629 гривень.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він на початку вересня 2023 року (більш точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в північній околиці с. Станіслав Херсонського району Херсонської області (більш точне місце не встановлено), переслідуючи прямий умисел, направлений на порушення встановленого режиму обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, придбав шляхом зривання верхівок та листя з кущів рослин роду «Конопля», виготовив шляхом сушіння та дробіння особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 36,368 г., який в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без мети збуту для особистого вживання, до моменту його вилучення працівниками поліції 06.10.2023 на відкритій місцевості поряд з домоволодінням АДРЕСА_2 в період часу з 12:00 години до 12:14 години.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, свої доводи мотивує тим, що суд безпідставно визначив принцип складання призначених покарань за правилами ст.71 КК України, тоді як відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Просить вирок щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити та вважати його засудженим за ч.2 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. У решті вирок суду першої інстанції щодо нього залишити без змін.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора про зміну вироку задовольнити, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.309 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому КПК України та ніким не оспорюються.

Що ж до доводів прокурора про необхідність зміни вироку в частині призначення покарання, то вони заслуговують на увагу.

Так, суд, правильно встановивши підстави для призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, у резолютивній частині вироку помилково вказав про повне приєднання невідбутої частини покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 і за сукупністю вироків визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, тобто визначив принцип складання призначених покарань за правилами ст.71 КК України, тим самим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про необхідність зміни вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, знайшли своє підтвердження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 на підставі п.4 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України в частині призначення покарання необхідно змінити та вказати в резолютивній частині вироку про те, що вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22.02.2024 щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, які відповідно до положень ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

У решті цей вирок щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4