10.04.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/19/24
Справа № 940/66/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000005 від 08.01.2022 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Березна Володарського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, вдівця, невійськовозобов`язаного, раніше судимого вироком Володарського районного суду Київської області від 13.12.2022 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 30.08.2023 року, за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Так, 07.01.2022 року близько 20 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебували в кімнаті житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в цій кімнаті також перебував ОСОБА_7 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, утримував своєю рукою за шию потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив йому два садна правої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому ОСОБА_6 повалив потерпілого ОСОБА_7 на підлогу та зняв з нього штани і нижню білизну, в цей час ОСОБА_4 , діючи спільно із ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_7 не більше трьох ударів рукою в область паха, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці спинки статевого члена, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 12.02.2024 року кримінальне провадження за № 0000005 від 08.01.2022 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно 07.01.2022 року у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_6 нанесли потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор підтримала висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявила клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просила суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 та статей 75,76 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який є вдівцем, офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, ранішесудимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як пом`якшуючу вину ОСОБА_4 обставину, суд враховує, що ОСОБА_4 свою вину визнав та щиро кається у скоєному.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Разом з тим, суд встановив, що ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення до постановлення вироку Володарського районного суду Київської області від 13.12.2022 року, зміненого в частині застосування ст. 75 КК України ухвалою Київського апеляційного суду від 30.08.2023 року, за яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Отже, при призначенні покарання необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Володарського районного суду Київської області від 13.12.2022 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 30.08.2023 року.

Разом з тим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе в умовах не пов?язаних з ізоляцією від суспільства, тому призначає покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 349, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Володарського районного суду Київської області від 13.12.2022 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 30.08.2023 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_4 зобов`язати:періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_8