Справа № 686/4951/21
Провадження № 1-кп/686/341/24
03 червня 2024 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при: секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора: ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перекладача ОСОБА_10 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 686/4951/21 по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Прилуки Чернігівської області, українець громадянин України, розлученого, до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , не судимий
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Макиївка Донецька область, українець, громадянин України, не одружений, до затримання проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , судимий 08.10.2014 року Славянським міскрайонним судом Донецької області за п. 12.ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком 13 років
по обвинуваченню за частиною 4 статті 187 КК України,
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені злочинів передбачених ч. 4 ст. 187 КК України.
Під час судового розгляду захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про виділення із даного кримінального провадження матеріалів обвинувачення щодо його підзахисного ОСОБА_6 з мотивів, що кримінальна справа тривалий час розглядається, деякі учасники не з`являються, розгляд справи відкладається, тому з метою розгляду справи просить виділити матеріали по обвинуваченню ОСОБА_6 в окреме провадження та здійснювати окремий розгляд.
Відповідно до положень ст. 334 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. Частиною 3 та 4 статі 217 КПК України встановлено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
На сьогодні виділення із кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені злочинів передбачених ч. 4 ст. 187 КК України матеріалів по обвинуваченню ОСОБА_6 в окреме провадження не можливо, оскільки дане обвинувачення стосується вчинення саме даними особами одного діяння, ні один із обвинувачених не перебуває у розшуку, обвинувачені приймають участь у справі, а окремий їх розгляд може негативно вплинути на повноту судового розгляду, тому клопотання є не обґрунтованим і не підлягає задоволенню.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю з мотивів, що в супереч п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України прокурором на даний час не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним в клопотанні. Тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу тримання під вартою, тому доцільно змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю і даний захід запобігатиме тим ризикам ухилення від суду.
Також прокурором заявлено клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України: ухилитись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити новий злочин.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання підвартою, в подальшому в ході судового розгляду даний запобіжний захід продовжено по 03.06.2024 року, проте завершити розгляд справи у строк, на який обраний запобіжний захід, на сьогодні не можливо, оскільки не проведено судове слідство в повному обсязі.
Захисник та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували у задоволені клопотання прокурора, обвинувачений та його захисник просив змінити запобіжний захід на домашній арешт і задовольнити їх клопотання про зміну запобіжного заходу та виділення матеріалів відносно ОСОБА_6 в окреме провадження.
Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що строк дії запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, слід продовжити. Підстав для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, суд не вбачає, також не має підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд також враховує, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються і вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження його дії. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Так, доводи сторони захисту, що суд тривалий час розглядає справі, є безпідставними та голослівними, на сьогодні суд здійснює судовий розгляд і дослідження доказів, розгляд справи здійснюється у максимально можливі розумні строки із врахування занятості учасників процесу, а також відповідних процесуальних дій інших учасників судового розгляду. Крім того стороною захисту ОСОБА_6 не подано жодного доказу на наявність підставі для зміни запобіжного заходу, а лише висказується позиція, щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 , проте вирішення даного питання судом можливо лише після дослідження усіх доказів в нарадчій кімнаті при винесені кінцевого рішення по справі. Крім того стороною захисту ОСОБА_6 заявляються численні клопотання відводи та здійснюється затягування процесу, що не сприяє розгляду справи в короткі строки.
На сьогодні ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені умисного насильницького злочину на території Хмельницької області, до затримання проживав в інших областях України. Впровадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 та іншої особи у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за яким не прийнято рішення по суті, таким чином обвинувачений перебуває під судом за двома кримінальними провадженнями за звинуваченням у вчиненні особливо тяжких злочинів.
При вирішенні клопотання прокурора, захисту про зміну запобіжного заходу суд враховує, що ризики, які були наведені прокурором при продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились. Так, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Крім того, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, а відтак обвинувачений, знаходячись на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.
На день розгляду клопотання прокурора судове слідство не проведено в повному обсязі, не досліджено усі докази. Заявлені прокурором ризики і які встановлені судом щодо переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення є дійсними. Крім того враховуючи особу обвинуваченого, спосіб, обставини скоєння злочину, а також ту обставини, що ОСОБА_6 також обвинувачується у скоєні іншого тяжкого злочину, а справа розглядається в судді іншої області та досліджені в ході судового розгляду докази, суду не дають підстав для зміни обраного раніше запобіжного заходу на більш м`який.
Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та що такий захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень по справі, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який суд не вбачає і тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу має бути відмовлено.
Керуючись статтями 331, 350 КПК України суд,
Клопотання прокурора задовольнити
Дію обраного під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити по 01 серпня 2024 року включно.
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, про виділення із даного кримінального провадження матеріалів обвинувачення щодо його підзахисного ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, є обов`язковою для виконання і може бути оскаржена в частині продовження дії запобіжного заходу в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення рішення, а особа, яка перебуває під вартою з моменту отримання копії рішення.

Судді