Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

6 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 3 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000468,

у с т а н о в и в :

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2024 ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.309 КК України і йому призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням на нього таких обов`язків, передбачених ст.591 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; пройти курс лікування від наркотичної залежності.

22.05.2024 заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та виключити обов`язок пройти курс лікування від наркотичної залежності. Також прокурор просить ухвалити ухвалу, якою вважати ОСОБА_2 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням на нього таких обов`язків, передбачених ст.591 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.

Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, які мають бути чітко сформульовані та відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Згідно з ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги про зміну вироку суду в частині виключення обов`язку пройти курс лікування від наркотичної залежності, прокурор зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, положень п.5 ч.3 ст.591 КК України.

Разом з тим, апеляційна вимога про ухвалення ухвали є неправильною, оскільки це можливо лише у разі скасування ухвали повністю чи частково, а предметом оскарження у даному кримінальному провадженні є вирок.

До того ж, вирок в частині визнання ОСОБА_2 винуватим за ч.1 ст.309 КК України, призначення йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та покладення інших обов`язків, крім передбаченого п.5 ч.3 ст.591 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються. А тому прокурору належить обґрунтувати доцільність прийняття судом апеляційної інстанції такого самого за змістом рішення, як його вже ухвалив суд першої інстанції, оскільки з огляду на таку апеляційну вимогу є незрозумілими межі перегляду вироку.

Вказані обставини унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

А тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 3 травня 2024 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 5 /п`ять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1