У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт за кримінальним провадженням відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Близнюки Близнюківського району Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, депутата єдиного виборчого округу Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області І-сесії VІІІ скликання 2020-2025, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129. ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Близнюківському районному суді Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 13 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурором до суду подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а також кримінального проступку, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, оскільки він знайомий з потерпілими, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та, перебуваючи на волі, може незаконно випливати на останніх, схиляти їх до зміни показань у судовому засіданні, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань для уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, у тому числі погрозою вбивства. Також існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, враховуючи період вчинення ним кримінальних правопорушень з 04.01.2024 по 13.01.2024, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість, у зв`язку з чим наразі виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засідання підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одностайно підтримали клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Зазначили, що ОСОБА_4 має на своєму утриманні доньку, що свідчить про наявність у останнього родинних зав`язків. Окрім того, ОСОБА_4 має постійне місце мешкання, до арешту проходив військову службу у лавах ЗСУ та брав активну участь у захисті країни від загарбників. Зауважили, що обвинувачений не має наміру ані переховуватись від суду, ані впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні чи іншим чином чинити перешкоди, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

На підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 12 березня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2024 року строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжений до 13 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2024 року строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжений до 08 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України, передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129. ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129. ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними протоколів огляду місця події від 13.01.2024; даними протоколів допиту потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 14.01.2024; даними протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 14.01.2024; слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_6 від 14.01.2024; оглядом предметів від 14.01.2024 мобільний телефон, марки «РОСО» модель М3 PRO 5G, який належить свідку ОСОБА_10 на якому зафіксовані смс-повідомлення з погрозами з номеру абонента, підписаного як « ОСОБА_16 », який належить ОСОБА_4 ; оглядом предметів від 14.01.2024 мобільний телефон, марки «МОТО» модель Е7 power, який належить потерпілій ОСОБА_6 на якому зафіксовані смс-повідомлення з погрозами, переслані з номеру абонента, підписаного як «ТАНЯ дочка»; висновком експерта № 12-14/14-ЛЗ/24 (судово-медична) від 14.01.2024 відносно потерпілого ОСОБА_8 ; висновком експерта № 12-14/17-ЛЗ/24 (судово-медична) від 14.01.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 24.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 24.02.2024; оглядом предметів від 27.02.2024 мобільний телефон, марки «HUAWEI» модель P smart +, який належить свідку ОСОБА_17 на якому зафіксовані смс-повідомлення з погрозами, переслані з номеру абонента, підписаного як « ОСОБА_18 »; оглядом предметів від 11.03.2024 запис з боді-камери, яка була зафіксована на форменому одязі потерпілого ОСОБА_8 та на якій зафіксовано спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_4 ; висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/2405-БД від 26.02.2024; роздруківками по ухвалі суду про тимчасовий доступ до речей та документів ПрАТ «ВФ Україна» від 28.03.2024; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_6 від 29.03.2024; висновком експерта № 2379 від 10.04.2024 за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення; висновком експерта № 2804 від 10.04.2024 за результатами проведення товарознавчої експертизи; висновком експерта № 2378 від 12.04.2024 за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення; висновком експерта № 2380 від 26.04.2024 за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 27.04.2024; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 27.04.2024; висновком судової вибухотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-24/4413 від 19.04.2024.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місця мешкання на території смт Близнюки Лозівського району Харківської області, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, є депутатом єдиного виборчого округу Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області І-сесії VІІІ скликання 2020-2025, раніше не судимий, при цьому обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких, нетяжких злочинів та кримінального проступку, за які передбачені покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від трьох до семи років, у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, тому з урахуванням суспільної небезпеки злочинів суд вважає, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, з огляду на те, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, тому останній може перетнути державний кордон України, отже альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Також, у судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що обвинувачений може впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Крім того, стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення або продовження вже вчинених, враховуючи те, що він раніше неодноразово погрожував потерпілим та свідкам, що підтверджено відкритими сторонам матеріалами справи.

Отже, суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_4 хоча і є раніше не судимим, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та нетяжкого злочину, а також кримінального проступку, за які передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від трьох до семи років, у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, а також враховуючи, що встановлені ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2024 року, слідчих суддів Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2024 року та від 10.04.2024, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, суд дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків та виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання суду, застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід забезпечить можливість перешкоджання обвинуваченим інтересам правосуддя та ухиленню від суду, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження. Підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.

З огляду на викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, а саме - суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, а отже запобіжний захід у виді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на цій стадії судового розгляду є недостатнім, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

З вказаних підстав суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 04 серпня 2024 року.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Нормами частини 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129. ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, до 04 серпня 2024 року включно.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1