Справа №295/8330/24
УХВАЛА

Іменем України

05.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , від імені якого діє представник - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000708,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , від імені якого діє представник - ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить частково скасувати арешт автомобіля ВАЗ 2110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повернути його власнику ОСОБА_3 , без права відчуження та розпорядження.

В обґрунтування клопотання зазначено, що з автомобілем проведені всі необхідні експертизи та відсутня потреба у подальшому утриманні транспортного засобу органом досудового розслідування.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд клопотання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Слідчий у судове засідання не заявився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, від слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 надійшла заява, у якій слідчий вказав, що проти задоволення клопотання заперечує, оскільки досудове розслідування триває та може виникнути необхідність в проведенні додаткових експертиз та слідчих дій з транспортним засобом. Судове засідання просить проводити без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000708 від 05.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР на підставі того, що 05.03.2024, близько 18 год 30 хв, на а/д «Левків-Клітчин-Станишівка» в с. Клітчин Житомирського р-ну, водій автомобіля «ВАЗ 2110» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_3 , рухаючись в напрямку м.Житомира, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перетинав проїзну частину зліва на право відносно напряму руху автомобіля. Внаслідок даної події велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.

В ході проведення огляду місця ДТП, працівниками СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було вилучено транспортний засіб, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2110», р.н. НОМЕР_1 , та поміщено на майданчик тимчасового тримання автомобілів ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «ВАЗ 2110», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 .

В межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2024 накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2110» р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та тимчасово позбавлено власника, користувача та третіх осіб вказаного майна можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями статей 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі, щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.4 ст.173 КПК України у разі застосування заходу забезпечення у вигляді арешту слідчий суддя повинен застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст. 170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

У своїй заяві слідчий вказує, що у рамках даного кримінального провадження може виникнути потреба у проведенні з автомобілем марки «ВАЗ 2110», р/н НОМЕР_1 , додаткових експертиз та інших слідчих дій.

Заперечуючи проти задоволення клопотання слідчий не надав слідчому судді доказів того, що відносно автомобіля призначено експертизи чи заплановані інші слідчі дії, які наразі не проведені, отже слідчий суддя не вбачає, що існує потреба в подальшому утриманні транспортного засобу органом досудового розслідування.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя приймає до уваги те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, потреба у його арешті не відпала. Разом з тим, досудове розслідування проводиться вже тривалий час, протягом якого власник майна позбавлений можливості ним користуватися, чим порушуються права ОСОБА_3 на володіння та користування належним йому майном.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вбачає, що повернення транспортного засобу власнику на відповідальне зберігання, без відновлення правомочності щодо відчуження та розпорядження майном, не призведе до неможливості використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за можливе передати його на відповідальне зберігання власнику, отже клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2024 в частині заборони володіння та користування автомобілем марки «ВАЗ 2110», р/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Арешт в частині заборони відчуження та розпорядження вказаними автомобілем залишити в силі.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000708 від 05.03.2024, автомобіль марки «ВАЗ 2110», р/н НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля «ВАЗ 2110», р/н НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного майна будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1