Провадження №11-кп/801/602/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Вінниці в режимі відеконференції за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

засудженого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2023 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2023 року повністю та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі рішення КСУ від 16.09.2021 року № 6-з(II) 2021, ст. 81 КК України в редакції ЗУ № 2690-IX вiд 18.10.2022 року.

Вимоги апеляційної скарги засудженого мотивовано тим, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена всупереч вимогам чинного кримінально- процесуального законодавства України та підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Засуджений посилається на те, що на даний час він відбув 29 років призначеного покарання, має стабільну позитивну поведінку, не допускає порушень та норм поведінки та режиму утримання, має заохочення.

В оспорюваному рiшенні, суд належними чином не врахував вимоги Закону України № 2690-IX вiд 18.10.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах та норми рішень ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, засудженого, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції врахував та ретельно перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття правильного судового рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений вироком Дніпропетровського обласного суду від 22.07.1996 року за п. п. "а", "г" ст. 93, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 142 КК України, з урахуванням ст. 42 КК України до остаточного покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 26.07.2000 року покарання замінено на довічне позбавлення волі.

На даний час караність діянь, вчинених ОСОБА_6 будь-яким законом не усунута.

Посилання засудженого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на недотримання судом першої інстанції положень рішення Конституційного Суду України, неврахування рішення ЄСПЛ суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Згідно ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яке розтлумачене в рішенні ЄСПЛ від 12.03.2019 у справі «Пєтухов проти України» (Petukhov v. Ukraine), заява № 41216/13) у частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму умовно-дострокового звільнення засудженого до довічного позбавлення волі, Високий Суд зазначив, що сам факт того, що з рештою покарання у виді довічного позбавлення волі може бути відбутим у повному обсязі не суперечить ст. 3 Конвенції.

Отже, перегляд покарання у виді довічного позбавлення волі необов`язково має призвести до звільнення відповідного засудженого.

В справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Оthers v. the United Kingdom), рішення від 23.09.1998 (п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія. Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

06 листопада 2022 року набрав чинності Закон України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк.

Отже, на даний час на законодавчому рівні передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції належним чином умотивував свої висновки, з посиланнями на Рішення Конституційного Суду України № 6-(ІІ)/2021 від 16.09.2021, норми Конституції України, КПК України, врахував те, що засуджений ОСОБА_6 відбув більше 28 років покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, до нього застосовувалися заходи заохочення, заходи дисциплінарного стягнення не застосовувалися, відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, з використанням підсистеми "КАСАНДРА" Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту встановлено високий рівень ризику, те, що згідно витягу з протоколу №11 від 13.04.2023 року комісією установи відмовлено в можливості представлення засудженого ОСОБА_6 до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк відповідно до ст. 82 КК України, оскільки засуджений не став на шлях виправлення та дійшов висновку, що в задоволенні клопотання засудженого до покарання у виді довічного позбавлення волі ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Також судом першої інстанції роз`яснено, що ст. 82 КК України передбачено можливість звернення до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким його видом, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, після чого законодавцем визначено порядок звернення про умовно-дострокове звільнення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що жодних даних, що засуджений ОСОБА_6 до звернення із заявою про умовно-дострокове звільнення звертався вже до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у порядку, передбаченому ст. 82 КК України матеріали провадження не містять.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції щодо неможливості застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є вірними і ґрунтуються на положеннях національного законодавства України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції з урахуванням положень ст.537, 539 КПК України є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29.03.2024 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4