Справа № 953/2600/24
н/п 1-кс/953/3183/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000160 від 31.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

30.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно вилучене 29.04.2024 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у домоволодінні з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки "ASUS", модель "A6J", CMI ID: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 (у корпусі сірого кольору); мобільний телефон марки "Redmi" модель 7A, в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 із сім-карткою.

Місцем зберігання арештованого майна визначити слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 31.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи на території Куп`янського району Харківської області, використовуючи особистий профіль месенджеру «Telegram» з ідентифікатором - нікнеймом « ОСОБА_6 », іменем « ОСОБА_7 », в публічних чатах та каналах здійснив виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною та заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинених повторно.

29.04.2024 на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова слідчим проведено обшук у житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено: ноутбук марки "ASUS", модель "A6J", CMI ID: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 (у корпусі сірого кольору); мобільний телефон марки "Redmi" модель 7A, в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 із сім карткою.

29.04.2024 постановою слідчого вищезазначені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, просить накласти арешт на майно, вилучене 29.04.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, викликалися належним чином. 30.04.2024 через канцелярію суду прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та слідчий 2-го відділу СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_3 через канцелярію суду подали заяви про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримали (а.с. 25-26).

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, викликався належним чином (а.с. 24)

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі представника власника майна, слідчого та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 31.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України (а.с. 4-5).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.04.2024 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у домоволодінні з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності на яке зареєстровано за ОСОБА_9 (а.с. 19-20).

Метою проведення обшуку слідчий суддя зазначив: виявлення та вилучення документів, речей, чорнових записів, електронних носіїв інформації, мобільних терміналів, планшетів, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

29.04.2024 з 08:14 год. до 10:06 год. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с. 12-16).

Клопотання про арешт майна подано до суду 30.04.2024 (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, слідчим дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

29.04.2024 о 10:00 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України (а.с. 6-11).

Постановою слідчого 2-го відділення СВ УСБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 від 29.04.2024, майно вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000160 від 31.01.2024 (а.с. 17-18).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу обшуку від 29.04.2024 майно, яке зазначено в клопотанні слідчим, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 2-го відділення СВ УСБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000160 від 31.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 29.04.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ноутбук марки "ASUS", модель "A6J", CMI ID: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 (у корпусі сірого кольору); мобільний телефон марки "Redmi" модель 7A, в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 із сім-карткою, шляхом заборони користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову СВ УСБ України в Харківській області, що розташована за адресо ю: м. Харків, вул. Мироносицька, 2, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1