Справа № 750/2669/24
Провадження № 1-кс/750/928/24
У Х В А Л А

26 лютого 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000559 від 14.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

26.02.2024 слідчий СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Redmi 6A» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який вилучено в ході проведення огляду речей, та який перебуває у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши останньому розпоряджатись та користуватись вилученим майном.

В судове засідання слідчий не з`явився, на електронну адресу суду подав письмову заяву в якій просив проводити судове засідання за його відсутністю.

Власник майна в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду подав письмову заяву в якій просив проводити судове засідання за його відсутністю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити, з огляду на таке.

Слідчим відділом ЧРУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 14.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.02.2024 до Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_6 за фактом вчинення відносно неї шахрайських дій.

Під час допиту, потерпіла ОСОБА_6 , яка показала, що 14.02.2024 на її стаціонарний телефон (3-03-34) зателефонувала невідома особа та повідомила, що її донька потрапила до лікарні і потрібні гроші на лікування. В подальшому, за її місцем мешкання прийшов невідомий чоловік та представився лікарем і якому вона передала на руки 500 Євро та 200 доларів США.

З поданого клопотання вбачається, що 22.02.2024 ОСОБА_5 звернувся із заявою, в якій бажає добровільно видати мобільний телефон марки «Redmi 6A» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Постановою слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 22.02.2024, вилучений під час огляду речей мобільний телефон марки «Redmi 6A» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 було визнано речовим доказом.

Обґрунтовуючи доцільність арешту майна, слідчий у клопотанні зазначив, що мобільний телефон марки «Redmi 6A» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 є речовим доказом та може бути засобом та знаряддям вчиненого кримінального правопорушення або є речами, здобутими внаслідок злочинної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом процесуальних положень, закріплених у частинах першій та другій статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ( п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені приписи процесуального закону слід констатувати, що набуття статусу речового доказу тією чи іншої річчю залежить не від формального винесення постанови слідчим, прокурором, дізнавачем про визнання її речовим доказом, а залежить від відповідності її критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, формалізованим у відповідній постанові про визнання їх речовими доказами.

За змістом частин першої та третьої статті 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Приписами частини п`ятої цієї ж процесуальної норми передбачено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається серед іншого з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. З дослідженої в судовому засіданні постанови слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 22.02.2024, якою вилучений під час огляду речей мобільний телефон марки «Redmi 6A» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 визнано речовим доказом взагалі відсутні мотиви віднесення їх до переліку до речових доказів та їх відповідність критеріям, визначеним у статті 98 КПК України. До того ж у клопотанні слідчого відсутнє обгрунтування того, що мобільний телефон марки «Redmi 6A» має зв`язок з розслідуваним кримінальним провадженням, з огляду на те, що вказаний мобільний телефон не фігурує у фабулі кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 14.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7