Єдиний унікальний номер 728/1146/24
номер провадження № 1-кп/728/101/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач кримінальне провадження №0000105 від 20.04.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без інвалідності, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Навесні 2024 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст.ст.112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття та реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки та у порушення вимог ст.61 Земельного кодексу України, ст.89 Водного кодексу України, маючи умисел на зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, достовірно для себе розуміючи, що ним не отримано відповідного рішення уповноваженого органу та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки в охоронній зоні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву самовільно зайняв земельну ділянку з кадастровим номером :20:000:0232 площею 3.1814 га, яка розташована у прибережно-захисній смузі водного об`єкту річки Парасючка на території Бахмацької територіальної громади Ніжинського району Чернігівської області і відноситься до земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, з цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, що не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам, які знаходяться в охоронній зоні прибережної захисної смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах), здійснивши самовільно зайняття вказаної земельної ділянки (оранка, дискування, тощо), чим заподіяв шкоду Бахмацькій міській раді Чернігівської області на суму 9057.95 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, він навесні 2024 року самовільно зайняв земельну ділянку біля річки, яку виорав, однак засіяти не встиг. З обсягом обвинувачення погодився повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо не карати, запевнив, що відшкодував завдані збитки, зробив для себе відповідні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Цивільний позов у справі не заявляла.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суда немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників провадження, а тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Заслухавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні, окрім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.197-1 КК України і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання негативних характеристик не має, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, не працює, згідно з висновком органу з питань пробації становить середній ризик небезпеки для суспільства, при цьому, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення також визначений як середній; орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, висновок органу з питань пробації, суд вважає за можливе за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції вказаної статті та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України і не вважає за доцільне перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного у ч.2 ст.197-1 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700.00 грн., про що просили прокурор та обвинувачений у судовому засіданні, оскільки таке покарання на думку суду не відповідатиме меті покарання та справедливості і потягне за собою порушення розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої сторони.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у справі: земельну ділянку площею 3.1814 га з кадастровим номером :20:000:0232, яка передана на зберігання Бахмацькій міській раді залишити Бахмацькій міській раді.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати представнику потерпілого, яка не була присутня у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1