В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000564 від 06.06.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, тимчасово не працюючої, раніше не судимої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2024 року близько 19 години 20 хвилини, ОСОБА_3 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь шляхом обману, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, ввівши в оману продавця ОСОБА_4 , що виразилось в придбанні двох упаковок соку ємкістю (по 200 мл.), при цьому в вигляді розрахунку надавши продавцеві купюру номіналом 1000 гривень ОСОБА_3 , отримала від продавця решту в сумі 960 гривень, які остання взявши до рук, реалізуючи свій злочинний намір, та тримаючи кошти в правій руці пальцем відокремила купюру номіналом 500 гривень, яку поставила собі в ліву руку, таким чином привласнивши вказані грошові кошти, а решту повернула грошових коштів в сумі 460 (чотириста шістдесят ) гривень повернула продавцеві ОСОБА_4 , та запевняючи його, що вона повернула йому всю сума коштів, після чого відмовившись від покупки отримала грошові кошти, а саме купюру номіналом 1000 гривень, яку вона йому надала попередньо в якості оплати за товар.

Після чого ОСОБА_3 , отримавши купюру номіналом 1000 гривень, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_4 , не усвідомлює її протиправних дій та не спостерігає за її діями, з належною товариству з обмеженою відповідальністю «БАЗА» , купюрою номіналом 500 гривень, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись вказаними грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «БАЗА», в особі представника ОСОБА_5 , матеріального збитку на суму 500 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 в присутності її захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, згідно з якою він не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000564 від 06.06.2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням її заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею проступку, дані про особу винного, яка є молодою за віком, раніше не судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, її поведінку після вчинення проступку, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції статті у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити їй покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в редакції на час вчинення діяння), що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:

-CD-R диск, на якому міститься відеозапис із вчиненням кримінального правопорушення залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1