Справа №694/374/24
провадження № 1-кс/694/122/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя і здоров`я особи слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,у кримінальному провадженні № 0001467 від 12.11.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 15.08.2023 Лисянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України до 150 годин громадських робіт; судимість в установленому порядку не знята та не погашена,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

Начальник відділення розслідування злочинів скоєних проти життя і здоров`я особи слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001467 від 12.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 121 КК України.

Фабула правопорушення: 12.11.2023 о 06 год. 17 хв. до ЧЧ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про виявлення трупа чоловічої статі, який лежить на тротуарі вул. Небесної Сотні в смт. Лисянка Звенигородського району Черкаської області. По виїзду на місце події встановлено, що тіло належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 . Тіло ОСОБА_9 направлено до Звенигородського бюро СМЕ на розтин для встановлення причини смерті. Відповідно відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 241 від 13.11.2023, причиною смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є недокрів`я внутрішніх органів, множинні поверхневі забійні рани голови з ушкодженням судин, ушкодження в результаті контакту із тупим предметом, намір не визначений.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимий 15.08.2023 Лисянським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України до 150 годин громадських робіт, судимість в установленому порядку не знята та не погашена, 11 листопада 2023 року близько 20 години, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , в ході

сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно завдав численних ударів руками та ногами в обличчя та по тулубу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, крововиливів під м`яку мозкову оболонку, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, забійних ран на голові та внутрішніх поверхнях обох губ, синця на обличчі, які згідно висновку експерта № 05-9-02/241 від 13.11.2023 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також спричинив тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер справа 8,9,10,11, зліва 5,6,7,8,9, які згідно висновку експерта №05-9-02/241 від 13.11.2023 носять ознаки середніх тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер. Труп останнього виявлено о 06. год. 05 хв. 12.11.2023 на тротуарі по вул. Небесної Сотні, поблизу будинку № 36 в смт. Лисянка Звенигородського району.

Відповідно до висновку експерта № 05-9-02/241 від 13.11.2023 причиною смерті ОСОБА_9 є недокрів`я внутрішніх органів внаслідок кровотечі із забійних ран голови.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

30.12.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 усвідомлює, що за вчинений злочин вразі доведення його вини йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років та зважаючи на тяжкість покарання, підозрюваний, з метою уникнення від покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. На даний час у кримінальному провадженні допитані усі свідки, проте враховуючи результати проведених слідчих (розшукових) дій, встановлено що підозрюваний ОСОБА_7 з деякими свідками особисто знайомий, які є ключовими у провадженні, намагається залякати їх та перебуваючи на волі може незаконно впливати на них шляхом вмовляння чи залякування, здійснення на них психологічного тиску, або погроз їм застосування фізичною розправою з метою зміни показів на його користь тощо. Також є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 є раніше судимою особою за злочини проти життя та здоров`я особи, не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання. Вказав, що проживає за даною адресою разом з батьками і останні не будуть заперечувати проти його перебування під домашнім арештом за місцем проживання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне

значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слід виходити з наступного.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Такими доказами є: - дані протоколу огляду місця події за адресою: смт. Лисянка, вул. Небесної Сотні, 34 Звенигородського району Черкаської області від 12.11.2023; - дані протоколу огляду місця події (трупа) за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 79 м. Звенигородка Черкаської області від 13.11.2023;- дані показань свідка ОСОБА_10 від 12.11.2023 року;- дані протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 12.11.2023;- дані показань свідка ОСОБА_11 від 12.02.2024;- дані показань свідка ОСОБА_12 від 12.02.2024;- дані висновку судово-медичної експертизи №05-9-02/241;- дані показань свідка ОСОБА_13 від 13.12.2023;- дані показань свідка ОСОБА_14 від 13.12.2023; - дані показань свідка ОСОБА_15 від 13.02.2024; - дані показань потерпілої ОСОБА_16 від 13.12.2023;- дані висновку судово-медичної експертизи № 05-1-08/360;- дані висновку судово-медичної експертизи №05-1-08/361;- інші матеріалами кримінального провадження.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 2 ст. 121 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_7 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого щодо існування цього ризику.

Разом з тим, ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки будучи судимим, вчинив злочин в період незнятої та непогашеної судимості, не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу,дана обставина характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відтак слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчим суддею взято до уваги вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 має на утриманні малолітню дитину, та те, що останній, має постійне місце проживання і самостійно з`явився на розгляд даного клопотання не будучи затриманим. Вказані обставини зменшують наведені ризики і свідчать про свідоме ставлення підозрюваного до своїх процесуальних обов`язків.

Доводи підозрюваного про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя вважає переконливими з огляду на те, що вказаний запобіжний захід спроможний на думку слідчого судді забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зменшити ризики наведені у клопотанні.

Ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення також на думку слідчого судді можна зменшити шляхом перебування під домашнім арештом із застосуванням засобів електронного контролю та цілодобово.

При цьому, визначаючи місце перебування під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що дане місце є місцем реєстрації та постійного проживання підозрюваного, і належить його батькові, який надав йому відповідні підтверджуючі документи на вказане домоволодіння, а отже і не заперечує проти перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом у вказаному будинку. Відтак, саме за вказаним місцем останній і може перебувати під домашнім арештом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, на думку слідчого судді більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту цілодобово за адресою проживання.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання начальника відділення розслідування злочинів скоєних проти життя і здоров`я особи слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,у кримінальному провадженні № 0001467 від 12.11.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лисянка Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арештуцілодобово з застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному цілодобово не залишати місце реєстрації та проживання за адресою: проАДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначити до 27.02.2024 року включно.

Ухвалу направити на виконання до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 19.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1