Справа № 459/562/22
Провадження № 1-в/459/45/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання керівника Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про заміну невідбутого покарання

У С Т А Н О В И В:

02.05.2024 керівник Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутого покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.09.2023 у виді 5 (п`яти) місяців 4 (чотирьох) днів арешту відповідно до положень ст. 72 КК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» №3342-ІХ від 23.08.2023.

Клопотання обґрунтував тим, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.09.2023 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 164, ч. 2 ст. 389 КК України та призначено йому остаточне покарання у виді арешту строком на 5 місяців 4 дні. Вказаний вирок станом на 02.05.2024 Червоноградським РВП ГУНП у Львівській області залишається не виконаним. Вирок набув законної сили 04.04.2024. Проте, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-IX, який набрав чинності 28.03.2024, покарання у виді арешту може застосовуватися лише до військовослужбовців. Засуджений не належить до даної категорії осіб, тож прокурор просить замінити засудженому ОСОБА_6 невідбуте покарання на апробаційний нагляд.

У судовому засіданні прокурор підтримав подання у повному обсязі з підстав, вказаних у клопотанні та просив замінити арешт на пробаційний нагляд.

Засуджений у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14 вересня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 164, ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання: за ч. 2 ст. 164 КК України у виді арешту строком на три місяці, за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на чотири місяці; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді арешту строком п`ять місяців. Відповідно до ст. 71 призначено покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, де одному дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт, частково приєднано покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 25.10.2021 та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді арешту строком п`ять місяців і чотири дні.

Вирок набрав законної сили 04.04.2024, але на даний час не виконаний. Встановлено, що засуджений не почав відбувати призначене судом покарання.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, серед іншого, питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

П. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу (п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Пунктом 23 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України у редакції Закону України від 23.08.2023 № 3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі - Закон), який набрав чинності 28.03.2024, передбачено, що з дня набрання чинності Законом № 3342-IX засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу.

Крім того, у ч. 9 ст. 11 (Види органів і установ виконання покарань) КВК України виключено таке поняття, як «арештний дім».

Відповідно до положень вищевказаного Закону з 28.03.2024 покарання у виді арешту не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

З 28.03.2024 Законом № 3342-IX Кримінальний кодекс України доповнено новим видом покарання - пробаційний нагляд, яке є менш суворим, ніж арешт.

Згідно з статтею 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

У статті 59-1 КК України вказано, які суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (частина 1 статті 5 КК України).

Частиною 1 статті 74 КК України передбачено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 КК України одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

З урахуванням наведеного та з метою недопущення погіршення становища засудженої особи, суд дійшов до висновку, що невідбуте покарання у виді арешту підлягає заміні на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду з розрахунку два дні пробаційного нагляду за один день невідбутого строку арешту, із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що клопотання керівника Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 491 КВК України виконання покарання у виді пробаційного нагляду покладається на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Статтею 492 КВК передбачено, що строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Керуючись ст.ст. 59-1, 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання керівника Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про заміну невідбутого покарання - задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_6 невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.09.2023 у виді 5 (п`яти) місяців 4 (чотирьох) днів арешту на покарання у виді пробаційного нагляду строком на 10 (десять) місяців 8 (вісім) днів.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 492 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого ОСОБА_6 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена 10.06.2024.

Суддя: ОСОБА_1