Справа № 344/4094/24
Провадження № 1-кс/344/1855/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000610 від 06.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000610 від 06.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, в обґрунтування якого покликався на те, що 25.08.2022 року слідчим СВ Івано-Франківського РУП в Івано-Франківській області було проведено обшук в нежитлових приміщеннях та їх прилеглих територіях, що розташовані в АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено, зокрема, транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 » та ключі до нього, який є його особистою власністю.

26.08.2022 року постановою слідчого автомобіль марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 » та ключі до нього було визнано речовим доказом по кримінальному провадженні № 0000610, а Ухвалою слідчого судді Івано-франківського міського суду Івано-франківської області від 29 серпня 2022 року в рамках даного кримінального провадження, з метою збереження майна, як речового доказу, накладено арешт на транспортний засіб марки «Hyundai» модель «Terracan» сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 » та ключі до нього.

Як зазначено заявником у клопотанні, з часу вилучення транспортного засобу минуло вже майже 2 роки, і даного часу, на його думку, є достатньо для перевірки слідчим всіх обставин, які стосуються вилучених в ході обшуку на СТО транспортних засобів та встановлення того, чи дійсно певні із них є речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто були ввезені на територію України як гуманітарна допомога з метою подальшого їх незаконного продажу.

Транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 » та ключі до нього не ввозилися на територію України як гуманітарна допомога, а придбавалися заявником за його особисті кошти, що підтверджується наявними в нього документами.

Заявник вважає, що на сьогодні відпала будь-яка потреба у подальшому застосуванні арешту, оскільки транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 » та ключі до нього не є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000610, а також виділеному із нього кримінальному провадженні №10002345 від 19.12.2022 року, оскільки жодному із перелічених статтею 98 КПК України критерію речового доказу він не відповідає. Зокрема, даний автомобіль не є об`єктом кримінально протиправних дій, не набутий кримінально протиправним шляхом, не отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Він не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди, як і не містить будь-яких інших відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №10002345 від 19.12.2022 року. До речей, вилучених з обігу, вилучений транспортний засіб не відноситься. Жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні заявник не має.

Заявник подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив його задовольнити.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, не заперечив проти задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у межах кримінального провадження №0000610 від 06.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

25.08.2022 року слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області було проведено обшук в нежитлових приміщеннях та їх прилеглих територій, що розташовані у АДРЕСА_1 .

В ході обшуку за вищевказаною адресою було вилучено наступне, зокрема:

- транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 », та ключі до нього;

Даний транспортний засіб в подальшому було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.08.2022 року у справі №344/10499/22 з метою забезпечення збереження майна, як речового доказу накладено арешт, зокрема, на транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 », та ключі до нього до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Метою застосування арешту майна зазначено забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на вищевказаний транспортний засіб, надавши відповідні документи на підтвердження законності придбання ним даного автомобіля.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Звертаючись до суду з даним клопотанням про скасування арешту майна на транспортні засоби, заявник покликається на те, що з часу арешту майна (майде 2 роки) мали бути проведені всі необхідні слідчі дії, потреби в арешті майна на даний час немає, подальше утримування майна призводить до його псування. Вказує на те, що він не є причетний до відповідного кримінального правопорушення, жодного статусу у кримінальному провадженні не має.

Особи, яким у даному кримінальному провадженні оголошено підозру, в подальшому набули статусу обвинувачених і засуджені вироком Івано-Франківського міського суду від 23 жовтня 2023 року.

Слідчий, який не заперечив щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, не посилався на існування обставин, які б свідчили про доцільність чинності даного арешту щодо спірного транспортного засобу станом на даний час.

Не надано слідчому судді і обґрунтувань щодо необхідності у органу досудового розслідування у подальшому призначенні відповідних експертиз з транспортним засобом, щодо скасування арешту на який подано клопотання.

ОСОБА_3 надано слідчому судді документи щодо придбання ним транспортного засобу марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 ».

Заявник відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні не має.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства, а також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

У справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

Європейський суд з прав людини у справі «Свіргунець проти України» зазначив, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що в арешті майна транспортного засобу марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 », відпала потреба, і станом на даний час слідчим суддею не встановлено даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті цього транспортного засобу відпала і приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 168, 169, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.08.2022 року у справі №344/10499/22, на транспортний засіб марки «Hyundai», моделі «Terracan», сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 », та ключі до нього.

Передати ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Hyundai» модель «Terracan» сірого кольору із наявним VIN-кодом кузова « НОМЕР_1 » та ключі до нього, який знаходиться на зберіганні на території спеціального майданчика ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.03.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_4