Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/938/23
Провадження № 1-кп/490/375/2024
У Х В А Л А

06 березня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Возсіятське Вознесенського /на той час - Єланецького/ району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Прокурор подав клопотання, у якому просив продовжити строк застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги - до відділення з посиленим наглядом відділу спеціалізованої психіатричної допомоги комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради /Миколаївська область, Миколаївський район, с. Сапетня, вул. Сєвєрна, 14/.

В обґрунтування послався про те, що ризики, які були враховані під час обрання цього запобіжного заходу, наразі не усунуті та не зменшились.

2. Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження по суті просив скасувати обраний відносно нього запобіжний захід, захисник під час судового засідання позицію свого підзахисного підтримав.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Органами досудового розслідування, зокрема, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину за таких обставин

09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_9 .

09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійсного нападу, увійшли до будинку АДРЕСА_2 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою, ОСОБА_7 почав наносити удари в область життєво важливих органів обличчя та голови ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді ран в лобній ділянці та в ділянці лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (кожне), при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені куртки останнього. В цей час ОСОБА_4 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого ОСОБА_8 , з метою подолання опору, почав наносити удари ОСОБА_10 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та правої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне), при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її в ванну кімнату, тим самим обмеживши волю до спротиву та пересівання по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуюи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме праску вартістю 99,50 грн., продовжувач марки Legrand EG00755 довжиною 5 м. вартістю 93,33 грн., продовжувач на три розетки з написом 250 В довжиною 1,48 м вартістю 50,00 грн., продовжувач без марки з написом 1 р 60 к довжиною 3 м вартістю 86,67 грн., продовжувач марки Alfa довжиною 3 м. вартістю 86,67 грн., телевізійну антену вартістю 59,85 грн., зарядний пристрій Xiaomi моделі MDY-09-EW вартістю 125,00 грн., алюмінієву сковорідку вартістю 170,00 грн., алюмінієву підставу вартістю 100,00 грн., приймач для прийому телеканалів World Vision T62D, вартістю 173,33 грн.) при собі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, чим спричинили потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1.644,35 грн., однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції.

Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло.

2. Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_11 від 11 грудня 2020 року відносно ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 лютого 2021 року включно.

Подальшими ухвалами слідчих суддів Центрального районного суду міста Миколаєва та Центрального районного суду міста Миколаєва строк його тримання під вартою продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою від 04 серпня 2022 року - до 30 вересня 2022 року включно.

3. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 вересня 2022 року обраний відносно ОСОБА_4 був змінений з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги - до відділення з посиленим наглядом відділу спеціалізованої психіатричної допомоги комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради /Миколаївська область, Миколаївський район, с. Сапетня, вул. Сєвєрна, 14/

Під час обрання такого запобіжного заходу суд виходили з існування ризиків того, що ОСОБА_4 , страждає на помірно виражений розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, з огляду на що є небезпечним для себе та для оточуючих.

4. Під час судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 суд дослідив усі наявні в розпорядженні сторін докази.

5. Зокрема, судом був досліджений висновок стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 171 від 10 грудня 2021 року.

У цьому висновку зазначається, зокрема, про таке

5.1. Стосовно психічного стану ОСОБА_4 відзначається таке

він у бесіду включається без бажання, намагається уникнути прямого очного контакту, відповідає різко у грубій тональності. Поступово, під час розмови, психокорекції стає більш розкутішим та м`якше розмовляє з експертом. Зауважує, що він людина взривна та бурхливо-нестримна, а при провокаціях погано себе контролює...Емоційно нестійкий, дратівливий....Поведінка вільна, декілька розгальмована, роздратована, легко дає афективні спалахи, протестні реакції... Каже, що напади в нього виникають після того, як він перенервує.

5.2. Експертами підтверджені судомні напади в цього обвинуваченого, які супроводжуються втратою свідомості, переважно з клонічним компонентом.

5.3. За наслідками експертного дослідження зроблені такі висновки

ОСОБА_4 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішній час виявляє психічне захворювання у формі помірно вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку.

Зазначене хронічне психічне захворювання не в повній мірі позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також не може в повній мірі усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У разі засудження до іспитованого рекомендовано застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психічної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання згідно з ч. 2 ст. 20 КК України.

6. В зв`язку із тим, що цей висновок не є повною мірою ясним, зокрема - з нього неможливо встановити, в якій саме мірі обвинувачений може усвідомлювати свої дії і керувати ними, а допитати експертів з метою роз`яснення цього висновку не виявилось за можливе, у справі призначена судово-психіатрична експертиза.

7. Відповідно до наявної у суді інформації, на теперішній час само по собі дослідження експертами проведене, проте висновок не сформульований та суду не наданий.

8. Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ); від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ); від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ/ з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан..

.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

І......Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

ІІ……Відповідно до статті 20 Кримінального Кодексу України

Підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними

/частина 1/

Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

/частина 2/

1. Відповідно до статті 93 Кримінального Кодексу України примусові заходи можуть бути застосовані до особи, яка вчинила у стані обмеженої осудності кримінальне правопорушення.

2. Відповідно до статті 508 Кримінального Процесуального Кодексу України

До особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1)передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2)поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

/частина 1/

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

/частина 2/

IІІ…...Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

1)можна перевірити у судовому розгляді;

2)спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

Сумлінність під час висунення підозри означає, зокрема, що дії, спрямовані на отримання відомостей про вчинення кримінального правопорушення, мають бути вчинені у точній відповідності із приписами діючого законодавства.

Ретельність під час висунення підозри полягає зокрема, у тому, що під час висунення підозри органи досудового розслідування мають діяти з урахуванням усіх дрібниць.

2. У пункті 48 рішення у справі "Чеботарь проти Молдови" Європейський Суд з Прав Людини зазначив таке.

"Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання

При цьому у тому ж пункті Суд, посилаючись на свою прецедентну практику зазначає, що самого факту, що підозра є добросовісною, недостатньо. Словосполучення "обґрунтована підозра" означає наявність фактів або інформації, що здатні переконати об`єктивного спостерігача, що особо, можливо, вчинила злочин.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину обвинуваченим.

1. Стосовно обставин цієї справи суд відзначає, що наявні в розпорядженні суду матеріали не дають підстав для припущення про те, що висуваючи підозру ОСОБА_4 , органи досудового розслідування та державне обвинувачення діяли недобросовісно, зокрема упереджено.

2. Оскільки ж по справі триває судовий розгляд, доведеність такої підозри не перевіряється, а встановлення вини/невинуватості будь-кого з обвинувачених можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжних заходів наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

З огляду на таке суд вважає, що для цілей вирішення питання про застосування відносно кожного з обвинувачених запобіжного заходу висунуту кожному з них "підозру" слід вважати обґрунтованою.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

1. Наразі матеріалами кримінального провадження встановлений факт психічної хвороби ОСОБА_4 .

При цьому наведений вище висновок експерта доводить, що відносно нього передбачається застосування примусових заходів виховного характеру.

2. При цьому матеріали кримінального провадження наразі не містять відомостей про те, що стан його здоров`я наразі покращився такою мірою, що він втратив небезпеку для себе та оточуючих.

3. Суд також відзначає, що особи, яким ОСОБА_4 міг би бути переданим під опіку, є відсутніми.

За такого підстави для зміни обраного відносно ОСОБА_4 запобіжний заходу наразі є відсутніми.

Отже клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Щодо строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Діюче кримінально-процесуальне законодавство не містить будь-яких обмежень щодо строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги.

У клопотанні прокурора такі строки також не визначені.

З огляду на ці обставини суд вважає, що такий строк має бути домірним строку, що є необхідним для вчинення процесуальних дій в зв`язку з судовим розглядом цього кримінального провадження.

З огляду на таке суд вважає, що строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 наразі має становити 1 (один) місяць.

Щодо заперечень захисту

Заперечення захисту проти продовження строку тримання ОСОБА_4 у психіатричному закладі не містять спростувань наведених вище обставин.

За такого у підгрунтя судового рішення покладеними вони бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги (до відділення з посиленим наглядом відділу спеціалізованої психіатричної допомоги комунального некомерційного підприємства "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради /Миколаївська область, Миколаївський район, с. Сапетня, вул. Сєвєрна, 14/) до 06 квітня 2024 року.

Головуючий суддя = ОСОБА_12 =