Справа №212/1140/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу в складі Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000545 від 14.12.2023 (справа № 212/1140/24, провадження у справі 1-кп/212/254/24) та угоду про визнання винуватості стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді санітара, у військовому званні солдат,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ та Указом від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні постійно продовжувались, у тому числі із 05 годин 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.

09 жовтня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №272 солдата ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця номера обслуги 2 взводу охорони роти управління батальйону управління військової частини НОМЕР_3 .

В подальшому 26 травня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №149 солдата ОСОБА_4 увільнено від раніше займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 15.10.2023 солдат ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проходження служби за адресою: АДРЕСА_2 , (Покровський район), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувати та приймати участь у бойових діях на певний період, вирішив ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_3 .

Реалізуючи злочинний умисел, того ж дня, солдат ОСОБА_4 повідомив командуванню військової частини завідомо неправдиві відомості щодо поважності причин відсутності на військовій службі, а саме щодо вибуття останнього на лікування і найближчими часом планує повернутись до місця проходження служби для подальшого виконання обов`язків військової служби, тобто діючи шляхом обману, ухилявся від військової служби до 21.11.2023, убувши за місцем свого мешкання у м. Жашків Черкаської області. Вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, солдат ОСОБА_4 використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Завдяки введенню в оману командування військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 тимчасово ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману в період з 15.10.2023 до 21.11.2023, документи щодо поважності причин своєї відсутності до військової частини не надав, вільний час, що з`явився у зв`язку з цим, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

21.11.2023 військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до пункту дислокації військової частини НОМЕР_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , з щирим каяттям у скоєному, повідомив про себе та вчинюваний злочин, чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, а саме ухилятися від військової служби шляхом іншого обману, вчинюваного в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що злочинні діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 409 КК України ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

Разом з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості від 29.01.2014 року у кримінальному провадженні за №0000545 від 14.12.2023.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачений і прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.409 КК України у виді

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про визнання винуватості обвинувачений і прокурор у кримінальному провадженні у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, згідно до якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, крім того сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.409 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті 409 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.58 КК України, замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст. 409 КК України є злочином тяжким.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.409 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено: на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; має на утриманні малолітню дитину; раніше не судимий; інвалідом не являється; за місцем мешкання характеризується позитивно; проходе військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді санітара, у військовому званні солдат,

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 369, 474, 475 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 29 січня 2024 року між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті 409 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.58 КК України, замість призначеного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік із відрахуванням в дохід держави 10 (десяти) відсотків із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_7