Справа № 373/2229/23
Номер провадження 1-кп/373/87/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

28 березня 2024 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Центрального регіону - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000118 від 17.05.2023, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березань Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проходження служби АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.1 ст. 152 та ч.4 ст. 189 КК України,

установив:

На розгляді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого в умовах воєнного стану (ч.4 ст. 189 КК), та у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілого (ч.1 ст. 152 КК).

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 .

Прокурор вказує, що термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 та продовженого ухвалою суду від 02.02.2024 спливає 01.04.2024, а тому є потреба продовжити йому відповідний запобіжний захід ще на 60 днів, оскільки судовий розгляд тільки розпочато, а всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час попередньої ухвали суду про продовження тримання під вартою обвинуваченого, не зменшились та продовжують існувати. Прокурор наголосив на обґрунтованості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення та вказав на необхідність продовження тримання його під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також для усунення можливості вчинення іншого кримінального правопорушення (пункти 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Підставою вважати наявність ризику переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК) прокурор зазначає той факт, що ОСОБА_4 , окрім кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, що є нетяжким злочином, також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що виключає можливість призначення покарання з випробуванням. Тому, розуміючи тяжкість та реальність понесення покарання у виді позбавлення волі, обвинувачений може вдатись до спроб переховування від суду, що у свою чергу матиме наслідком вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення - самовільне залишення військової частини (п.5 ч.1 ст. 177 КПК). Крім того, як зазначає прокурор, з огляду на насильницький та зухвалий характер кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , останній в силу схильностей до насильства, перебуваючи на волі за місцем служби, може впливати, як прямо, так і опосередковано на потерпілого та свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, а отже можуть обґрунтовано побоюватись свідчити проти нього в суді (п.3 ч.1 ст. 177 КПК). Прокурор звернув увагу суду, що не застосування до обвинуваченого тримання під вартою, може призвести до того, що ОСОБА_4 зловживатиме своїми процесуальними правами та може використовувати будь які можливості, в тому числі і можливості військової служби (відрядження, відпустка тощо) з метою затягування судового розгляду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК).

Неможливість запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 . прокурор обґрунтовує тим, що окрім запобігання вищевказаним ризикам, кримінально каранні дії обвинуваченого не повинні створювати в очах інших військовослужбовців враження безпорядку та безкарності при несенні служби в умовах воєнного стану. Запобіжний захід має відповідати суспільному інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В свою чергу суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти продовження тримання під вартою, вважають таких захід необгрунтованими та невиправданим втручанням у права особи, у зв`язку з чим просили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 найбільш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали в частині, що стосується клопотання прокурора, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 31.07.2023 для потреб досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який після направлення обвинувального акта до суду за клопотанням прокурора продовжено ухвалою суду від 12.12.2023 на 60 днів та ухвалою суду від 02.02.2024 ще на 60 днів, тобто до 01.04.2024.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 152 та ч.4 ст. 189 КК України, встановлена слідчим суддею, з чим погодився і суд при застосуванні запобіжного заходу на підготовчому судовому засіданні, оскільки зі змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається достатність слідчих (процесуальних) дій, вчинених досудовим розслідуванням для встановлення фактичних обставин справи.

Судом встановлено, що у обвинуваченого наявні соціальні зв`язки, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі та наявність малолітньої дитини 2022 р.н. Водночас, в силу виконання ним обов`язків військової служби в умовах особливого періоду такі сімейні зв`язки обвинувачений ОСОБА_4 постійно не підтримує, а тому їх не можна вважати настільки тісними, що усували б, заявлені прокурором ризики, визначені у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також у пункті 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

ОСОБА_4 інкримінується нетяжкий злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості (ч.1 ст. 152 КК України) та особливо тяжкий злочин проти власності з погрозою застосування насильства до потерпілого (ч.4 ст. 189 КК України), а тому у випадку доведення винуватості йому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі, що породжує ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК). При цьому, суд звертає увагу, що з моменту повідомлення про підозру та до цього часу ОСОБА_4 утримується під вартою, що пояснює відсутність з його боку спроб втечі від органу досудового розслідування та/або суду, однак не виключає такі спроби у випадку звільнення його з-під варти.

Крім цього, доказів високої правосвідомості, внутрішньої організації та дисциплінованості обвинуваченого немає. Натомість, у суду є відомості протилежного, а саме: що під час проходження військової служби, у червні 2021 року ОСОБА_4 більш як на один місяць самовільно залишив військову частину без поважних причин, за що згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.10.2021 був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 407 КК України. Судимість за вищевказаним вироком суду є погашеною згідно закону - у зв`язку з закінченням іспитового строку 06.10.2022 (ст. 89 КК). Водночас, той факт, що в подальшому ОСОБА_7 знову попав під кримінальне переслідування за вчинення нових злочинів, які йому інкримінуються у цьому кримінальному провадженні, вказує, що обвинувачений залишається суспільно-небезпечною особою, схильною до самоправства, насильства та вчинення нових злочинів, що вказує на обґрунтованість наявності ризику вчинення ним нового кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК) і запобігти такому ризику може лише тримання обвинуваченого під вартою.

Викладені в обвинувальному акті обставини, умови та мотиви вчинення кримінальних правопорушень, те, що дії обвинуваченого були скеровані на потерпілого - солдата ОСОБА_6 , який став свідком розпивання ОСОБА_4 на території військової частини алкогольних напоїв та міг повідомити про це командира, вказує на зухвалість поведінки обвинуваченого та не контрольованість її, а отже існує високий ризик психологічного та фізичного впливу ОСОБА_4 на потерпілого та свідків, які у своїй більшості є військовослужбовцями тієї ж військової частини, що й обвинувачений (п. 3 ч.1 ст. 177 КПК). Усунення такого ризику гарантуватиме свідкам захищеність від впливу обвинуваченого та сприятиме наданню ними відвертих та правдивих показань без остраху.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що існує підвищений ступінь можливості (ризик) ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, в тому числі у спосіб вчиненням іншого кримінального правопорушення - самовільного залишення військової частини, а також існує реальний ризик впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків.

Запобігти таким ризикам (спробам обвинуваченого) можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що одночасно забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків під час судового провадження.

Таким чином, прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених частиною 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: обґрунтованість підозри та висунутого обвинувачення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказав прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Отже, для досягнення цілей та завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, для забезпечення дієвості цього провадження під час судового розгляду, який по суті ще не розпочато, суд вважає за необхідне продовжити застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

З урахуванням насильницького характеру дії, які інкримінуються ОСОБА_4 , суд у відповідності до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає йому розмір застави як альтернативний запобіжний захід,

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196-199 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто - до 26.05.2024 та утримувати його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 (м. Київ, вул. Зеленогірська, 4).

Строк дії ухвали з моменту її винесення до 26.05.2024 включно

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1