ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/988/22 Номер провадження 11-кп/814/368/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000090, внесене до ЄРДР 27.02.2022, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2022 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.05.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850 грн.;

- 28 квітня 2021 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підстав ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 14.04.2022 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та попереднім вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.04.2022, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

За вироком суду, ОСОБА_7 20.02.2022 у денний час, перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_3 діючи умисно, повторно, шляхом віджиму дверей, проник до кладового приміщення в під`їзді № 2, звідки викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальної

шкоди на загальну суму 9006,34 грн.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, просить вирок стосовно ОСОБА_7 , скасувати, незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі засудженого та ухвалити новий вирок, засудивши ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.04.2022, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

У абзаці 10 та 14 мотивувальної частини вироку виключити вказівку суду «щодо умисного заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та «нетяжкого злочину».

Необхідність ухвалення такого рішення прокурор мотивує тим, що Суд першої інстанції, при обранні міри покарання ОСОБА_7 за ч. З ст. 185 КК України порушив вимоги ч. 3 ст. 185 КК України, вийшов за межі санкції статті, та призначив покарання у виді 2 років позбавлення волі, незважаючи на те, що такий вид покарання санкцією вказаної статті не передбачено.

В мотивувальній частині вироку обґрунтовуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд зазначає, що обвинувачений, вказуючи на щире каяття не вчинив жодних дій щодо відшкодування потерпілому завданої матеріальної шкоди хоча і визнав вину щодо умисного заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, у той час як у фактичних обставинах кримінального правопорушення та кваліфікації злочину визнаними судом доведеними відсутній факт спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому.

Також, при вирішенні питання при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину відповідно до ст. 12 КК України зазначив, що злочин, який вчинив ОСОБА_7 є нетяжким, хоча відповідно до цієї ж норми Кримінального кодексу України ч. 3 ст. 185 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників провадження, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч.3 ст. 185, КК України, у апеляційній скарзі не оспорюються.

Водночас, в частині призначення покарання судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який не підлягає застосуванню.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КК Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Санкцією ч.3 ст.185 КК передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.

Разом з тим, судом ОСОБА_7 призначено покарання за ч.3 ст.185 КК у виді 2 років позбавлення волі.

Крім того, як правильно зазначено в апеляційній скарзі, у мотивувальній частині вироку суду безпідставно зазначено про визнання вини ОСОБА_7 щодо заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та вчинення ним нетяжкого злочину

За таких обставин оскаржуваний вирок районного суду є незаконним і відповідно до статей 413, 414 КПК України підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та м`якістю призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення є незастосування закону, який підлягає застосуванню.

При призначенні покарання колегія суддів відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим ОСОБА_7 , особу обвинуваченого, який характеризується негативно. Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання колегія суддів визнає щире каяття активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає до чзадоволення, а вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 - скасуванню із ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 420, 615 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука від 16.05.2022 щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та попереднім вироком Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14.04.2022 визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

У абзаці 10 та 14 мотивувальної частини вироку виключити вказівку суду «щодо умисного заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та «нетяжкого злочину».

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту звернення вироку до виконання

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим із моменту вручення копії вироку.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4