справа № 362/2412/24
провадження № 1-кп/362/435/24
ВИРОК

Іменем України

15.04.2024

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області в порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2024 року за № 0000071, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Зелений Бір, Васильківського району Київської області, громадянин України, офіційно не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 5 статті 27, частини 1 статті 358, частини 4 статті 358 КК України.

Суд установив:

Відповідно до пунктів 2, 5-1, 16-18 постанови Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення, водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, СІ, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

Згідно з пунктів 1.10, 2.1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 травня 2001 № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі - постанова КМУ від 10 травня 2001 № 1306) водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Вказане посвідчення водій повинен мати при собі та пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського.

Однак, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян за наступних обставин.

Так, в грудні 2023 року у ОСОБА_4 виник умисел на підроблення посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних, з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортним засобом. З цією метою ОСОБА_4 , за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 09 січня 2024 року через мережу Інтернет, домовився з невстановленою дізнанням особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, про виготовлення нею на ім`я ОСОБА_5 підробленого посвідчення водія.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 09 січня 2024 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виконуючи роль пособника надав невстановленій дізнанням особі, матеріали кримінального провадження стосовно якої виділено в окреме провадження, свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі.

Після цього, за невстановлених у ході дізнання обставин, але не пізніше 09 січня 2024 року у відділенні «Нова пошта», ОСОБА_4 отримав від невстановленої дізнанням особи, підроблене посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 від 09 січня 2024 року на власне ім`я, нібито видане ТСЦ № 8042.

Крім того, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, 15 березня 2024 року близько 12:35, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «DAEWOO CANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 був зупинений поліцейським СРПП відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 № 580-VIII за порушення вимог пункту 2.3.В та 2.1.А. ПДР України та на підставі статті 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 № 580-VIII пред`явив на вимогу поліцейського СРПП документи на право керування вказаним транспортним засобом, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право на керування, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою посвідчення своєї особи, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09 січня 2024 року на його ім`я, у встановленому законом порядку, він не отримував, надав поліцейському СРПП вищезазначене підроблене посвідчення водія, тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений поліцейським СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Встановлено, що посвідчення водія з серією НОМЕР_1 від 09 січня 2024 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та викладені в обвинувальному акті, складеному прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні. Ці обставини обвинувачений не оспорює, про що ним подана відповідна заява, підписана за участю захисника.

Так, за змістом заяви обвинуваченого він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України.

У цій же заяві міститься розписка обвинуваченого про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України. Заява підписана у присутності захисника ОСОБА_7 .

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, не оспорює фактичні обставини кримінальних правопорушень, погоджується на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, суд за правилами частини 2 статті 382 КПК України розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом й оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що події кримінальних проступків мали місце, вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю поза розумним сумнівом. Обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень і підтвердив установлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною 5 статі 27, частиною 1 статті 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою використання його іншою особою, та за частиною 4 статті 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання, суд відповідно до статті 65 КК України та з огляду на приписи пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Інкриміновані кримінальні правопорушення є кримінальними проступками.

Обвинувачений має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога або психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не встановив.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, беручи до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, виходячи з загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання:

за частиною частини 5 статті 27 частини 1 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання належить визначити у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, як достатнє для виправлення обвинуваченого та його перевиховання, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених частиною 2 статті 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України із засудженого на користь держави належить стягнути документально підтверджені процесуальні витрати.

За правилами частини 4 статті 174 КПК України належить скасувати арешт майна, накладений у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 369-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358, частиною 4 статті 358 КК України, та призначити йому покарання:

за частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за частиною 4 статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

2. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

4. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року (справа № 362/1826/24) на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09 січня 2024 року, нібито видане ТСЦ № 8042 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

5. Речовий доказ - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 від 09 січня 2024 року, нібито видане ТСЦ № 8042 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1