Справа № 139/382/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000190 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Люта Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на початку вересня 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, знайшов в мережі «Інтернет» оголошення про виготовлення посвідчень тракториста-машиніста з будь-якими категоріями та в ході спілкування із невідомою особою в месенджері «телеграм» йому за винагороду у сумі 9 000 гривень запропоновано отримати посвідчення тракториста-машиніста звідповідними категоріями. У той же час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою та надає права, з метою використання його у власних цілях, а саме посвідчення тракториста-машиніста на власне ім`я. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення, ОСОБА_3 за попередньою домовленістю, за допомогою логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» надіслав невідомій особі в м. Київ копії свого паспорта громадянина України, свій фотознімок та медичну довідку з метою внесення даних до підробленого посвідчення тракториста-машиніста, а також частину грошових коштів у сумі 5 000 гривень. Після чого, у невстановлений під час досудового розслідування день та час, невстановлена особа підробила посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_3 серії IT НОМЕР_1 , видане Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 16 вересня 2021 року із категоріями «А1», «А2», «В1», «D1», «Е1».

У подальшому, ОСОБА_3 наприкінці листопада 2021 року, точної дати

досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення тракториста-машиніста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 02.04.1994 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста», під час особистої зустрічі з невідомим йому чоловіком біля центрального входу до ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_3 передав йому іншу частину грошових коштів в сумі 4000 гривень та отримав від нього завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане Головним управління Держпродспоживслужби в Київській області 16 вересня 2021 року із категоріями ««А1», «А2», «В1», «D1»,«Е1» на ім`я ОСОБА_3 , яке у подальшому зберігав при собі з метою його подальшого використання.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_3 які виразились в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яка надає права, з метою використання його підроблювачем, кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, орієнтовно о 09 годині 15 хвилин 11 квітня 2024 року

ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , керуючи мінітрактором марки «YANMAR F15D», що згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 належить ПП «КАРОЛІННІ», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції. У ході перевірки документів на вимогу інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВІІ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 пред`явити посвідчення водія, що посвідчує особу, а також відповідне право особи, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 , видане Головним

управління Держпродспоживслужби в Київській області 16 вересня 2021 року із

категоріями ««А1», «А2», «В1», «01», «Е1», є підробленим, ОСОБА_3 надав

співробітникам поліції вищевказане посвідчення тракториста-машиніста і таким чином використав завідомо підроблений документ.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у використанні завідомо підробленого документу, кваліфіковано за ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області в порядку статті 302 КПК України, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень параграфа 1 глави 30 КПК України.

Як вбачається, до обвинувального акта долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, тобто в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, та у використанні завідомо підробленого документу, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Таким чином, судом, шляхом дослідження відповідної заяви та матеріалів справи, встановлено, що обвинувачений, який обізнаний із своїми правами, правильно розуміє зміст обставин справи, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, його заяву у якій він зазначає, що не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381 - 382 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені: ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме: пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання підроблювачем та ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який раніше не судимий (а.к.п. 36), по місцю проживання характеризується виключно позитивно (а.к.п. 37), до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за медичною допомогою не звертався (а.с.14)

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ні досудовим слідством, ні судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, приймаючи до уваги наявність двох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку що саме покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим так і іншими особами.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Згідно ст. ст. 122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області № 138/1135/24 від 19.04.2024 року накладено арешт на майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження щодо арешту вищевказаного майна, відпала, а тому, арешт вказаного майна слід скасувати.

Долю речових доказів, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ст.ст. 302, 368, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України і обрати йому покарання:

за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень;

за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3029,12 грн. у відшкодування вартості проведення судово-технічної експертизи документів №СЕ-19/102-24/7225-ДД від 17.04.2024.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 19.04.2024 на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 , видане 16.09.2021 ГУ Дерпродспоживслужби в Київській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Речовий доказ: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_4 , видане 16.09.2021 ГУ Дерпродспоживслужби в Київській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам кримінального провадження.

Суддя: