Провадження № 1-кс/344/4993/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000706 від 15 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000706 стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Розслідуванням встановлено, що 23 січня 2024 року о 10 годині 05 хвилин з метою вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин із Республіки Молдова на територію України на автомобілі «Toyota Avensis, номерний знак НОМЕР_1 , прибув громадянин Республіки Молдова ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ).

Упродовж дня 23 січня 2024 року ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), у порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, за невстановлених обставин незаконно придбав 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама, відповідно, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатиноном), незаконно зберігав її в автомобілі «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , та перевозив територією України з метою збуту.

Цього ж дня 23 січня 2024 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) на автошляху Н-10 СтрийМамалига (об`їзна дорога м. Коломия), за невстановлених обставин незаконно придбав згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено, амфетаміном, у кількості 85,269 грама, зберігав її та автомобілем «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , перевіз із Коломийського району Івано-Франківської області до пункту пропуску «Мамалига-Крива», розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , де був викритий працівниками правоохоронного органу.

Також 23 січня 2024 року ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), з метою контрабанди, незаконно придбані 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатиноном), та згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено, амфетаміном, у кількості 85,269 грама, приховав у паливний бак автомобіля «Toyota Avensis», номерний знак НОМЕР_1 , вказаним транспортним засобом перевіз їх із Коломийського району Івано-Франківської області до пункту пропуску «Мамалига-Крива» на кордоні з Республікою Молдова, розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , в`їхав на територію пункту пропуску та отримав контрольний талон для проходження «по червоному коридору» серії НОМЕР_2 , однак злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його злочинну діяльність було викрито працівниками правоохоронного органу України.

У період часу з 23 години 12 хвилин 23 січня 2024 року до 02 години 32 хвилин 24 січня 2024 року в зоні митного контролю пункту пропуску «Мамалига-Крива» на кордоні з Республікою ОСОБА_11 , розташованому на автошляху Н10 поблизу АДРЕСА_1 , проведено обшук автомобіля «ToyotaAvensis», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), в ході якого у паливному баку зазначеного транспортного засобу виявлено і вилучено приховані 2 згортки з кристалічною речовиною, вагою 1027 грама та 1038 грама, з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено, 4-ММС (4-метилметкатиноном), та згорток із психотропною речовиною, обіг якої заборонено, амфетаміном, у кількості 85,269 грама.

24 січня 2024 року громадянина Республіки ОСОБА_12 ( ОСОБА_9 ) затримано у відповідності до статті 208 Кримінального процесуального кодексу України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин Республіки Молдова, зі слів раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України, які відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, є особливо тяжкими.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема: відомостями, які містяться у протоколах обшуку, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

26 січня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено заставу 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400,00 грн, та в разі внесення застави покладено передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України обов`язки на строк до 23 березня 2024 року.

28 лютого 2024 року Колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 26 січня 2024 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, строком на 60 днів до 23 березня 2024 року включно.

21 березня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000706 від 15.12.2023 до шести місяців, до 24 липня 2024 включно.

Цього ж дня 21 березня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області підозрюваному ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ) строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу продовжено до 19 травня 2024 року включно.

15 травня 2024 слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області підозрюваному ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ) строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу продовжено до 12 липня 2024 року включно.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) бажає уникнути можливого застосування до нього покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років;

- незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він має стосунки з кримінальним середовищем, на території України не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Вказані ризики не зникли і на даний час.

Таким чином, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ) та відсутні підстави для обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного до 24 липня 2024 року включно в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні сторона захисту підтримала думку підозрюваного стосовно даного клопотання.

Вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Пункт 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ) бажає уникнути можливого застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Пункт 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України є реальним, оскільки підозрюваний може незаконно впливати на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин та здобуття можливості уникнути покарання.

Оцінюючи можливість впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя також виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та експертами у цьому кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та експертів у цьому кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Пункт 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний має стосунки з кримінальним середовищем, на території України не працевлаштований та не має постійного джерела доходу.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ), у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах обшуку, затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 ( ОСОБА_9 ), у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, належать до особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування та те, що 12 липня 2024 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу, з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризиків, які існують та не зменшилися, слідчий суддя, вирішуючи дане клопотання, також враховує вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні ОСОБА_14 ( ОСОБА_9 ) інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, у взаємозв`язку з іншими вищевказаними обставинами, вважає, що вони не дають достатніх підстав для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

При цьому застосування інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного постійного місця роботи або джерел його доходів, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не є можливим, оскільки підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а також не має постійного місця проживання в Україні.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, та позбавляє підозрюваного можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали підозрюваному знаходитись в місцях попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено, а відтак слідчий суддя на даному етапі під час розгляду клопотання слідчого оцінює тільки ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, які продовжують існувати та не змінилися, і вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити і продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою до 24 липня 2024 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 липня 2024 року включно в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Строк дії ухвали до 24 липня 2024 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1