Провадження № 1-р/204/1/24
УХВАЛА

Іменем України

15 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю захисника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року у справі №204/15542/23 в рамках кримінального провадження № 0000346 за клопотанням старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України,-

встановив:

До суду надійшла заява захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року у справі №204/15542/23 в рамках кримінального провадження № 0000346 за клопотанням старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023 (справа № 204/15542/23, провадження № 1-кс/204/3416/23) задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні 0000346 від 02.11.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України задоволено. Застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 20.01.20224, без визначення розміру застави, з утриманням в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3). 27.11.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було проголошено повний текст ухвали від 22.11.2023 та отримано стороною захисту. Ознайомившись із повним текстом ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2023, мотивами прийняття рішення суду та висновків, до який прийшов останній, вбачається, що вказане судове рішення винесене з порушенням ст. 372 КПК України, є не обґрунтованим та не зрозумілим за своєю суттю. Відповідно до вказаної ухвали суд зазначив, цитую: «Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їх кримінального правопорушення.» Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Слід зауважити, що зі змісту повідомленої ОСОБА_5 підозри не вбачається ані суб`єктивної, ані об`єктивної сторони інкримінуємого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3 КК України, а тому, не зрозуміло яким чином суддя ОСОБА_1 прийшла до висновку щодо наявності обґрунтованої підозри, пред`явленої ОСОБА_5 . Треба зауважити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, а отже в оцінці цього питання кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ, про що прямо зазначає ч. 5 ст. 9 КПК України. Підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, а не лише на наявності інформації, що може переконати об`єктивного спостерігача. Зі змісту повідомленої ОСОБА_5 підозри не вбачається ані суб`єктивної, ані об`єктивної сторони інкримінуємого її злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 1 ст. 258-3 КК України, а тому, не зрозуміло від чого ОСОБА_5 має захищатись. Вбачається що слідчий УСБУ України у Дніпропетровській області ОСОБА_6 діяв поза межами наданих повноважень та використовуючи введення в Україні режиму воєнного стану (а відтак актуальність статті за якою зареєстрованого відомості у ЄРДР), створив штучне кримінальне провадження, задля здійснення залякування та психологічного тиску ОСОБА_5 та її родини з явно корисливою метою. Крім того, повідомлення про підозру ОСОБА_5 фактично містить ідентичний зміст із повідомленням про підозру ОСОБА_9 (її брата), навіть «він» на «вона» не змінено по тексту. Зміст самої підозри має ідентичний зміст вироку Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.08.2016 року по справі № 263/10008/16-к, охоплює той самий період, та яким встановлено вину ОСОБА_9 , більш того, слідством, а в подальшому судом у вироку не було встановлено наявність будь-яких осіб, які б ще мали стосунок, до вчиненого ОСОБА_9 злочину. Тобто фактично слідчі УСБУ у Дніпропетровській області за підтримки Дніпропетровської обласної прокуратури притягують до кримінальної відповідальності не тільки осіб які не мають відношення до злочину, а й повторно притягують за той самий злочин ОСОБА_9 , який ним був скоєний, та за який останній вже поніс визначене судом покарання. звертаю увагу суду, що ухвала Красногвардійського суду м. Дніпропетровська про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтувалась на матеріалах кримінального провадження наданих слідчим до суду як додаток до клопотання про обрання запобіжного заходу, зокрема: протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 07.11.2022; протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 26.09.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 01.02.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 10.02.2023; протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 06.02.2023. Однак, слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 не можуть бути доказом обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 у чинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України. Крім того, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, якою ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, гуртувалась на висновку експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №57 від 23.02.2023, який було враховано судом як доказ обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 . Проте, необхідно зазначити, що висновок експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №57 від 23.02.2023, який було долучено у якості доказів, є суперечливим за своєю суттю, навіть не звертаючи увагу на відсутність додатків до нього, які зазначені у останньому. З урахуванням вищевикладеного очевидно, що неповнота наявного доказу, відповідно до якого не можливо встановити та надати оцінку висновку експерта в повному обсязі, тягне за собою його недопустимість та є очевидно неналежним. Отже, висновок експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів №57 від 23.02.2023 не може бути доказом обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_5 у чинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України. Проте, як вбачається з вказаної ухвали, ані слідчим, ані прокурором не доведено обставин викладених ані у повідомленні про підозру, ані у клопотанні про обрання запобіжного заходу, з урахуванням зазначеного суддею. Слідчим суддею, при ухваленні рішення від 22.11.2023 не зазначено чим саме, в якому обсязі підозра обґрунтована. Таким чином, враховуючи вищезазначене суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , здійснюючи судовий розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000346, з незрозумілих підстав нехтує основними засадами здійснення судочинства, результатом чого стало постановлення необґрунтованої, незрозумілої щодо її змісту та підстав ухвалення, а відтак і незаконної ухвали. Враховуючи викладене, захисник просила роз`яснити судове рішення, а саме ухвалу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000346, як такої, що не відповідає вимогам КПК України, яка є незрозумілою з наступних обставин: На підставі яких матеріалів кримінального провадження суддя ОСОБА_1 прийшла до висновку про наявність діях ОСОБА_5 суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 258-3 КК України? Чому суддею при обрані ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було взято до уваги рішення ЄСПЛ «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» щодо обов`язковості обґрунтованості підозри? Чому слідчою суддею ОСОБА_1 було порушено вимоги ст. 23 КПК України та недопитано свідків сторони обвинувачення безпосередньо під час судового розгляду клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу та при цьому враховано їх покази як докази обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_5 .? На підставі якої норми чинного законодавства суддею ОСОБА_1 прийнято як доказ покази свідків сторони обвинувачення зафіксовані у відповідних протоколах, у той час коли самі по собі протоколи допитів не є доказами у розумінні ст. 84 КПК України? Чому суддею ОСОБА_1 не зобов`язано сторону обвинувачення забезпечити присутність свідків для їх безпосереднього допиту, як того вимагає ч. 3 ст. 23 КПК України? На підставі якої норми чинного законодавства суддею ОСОБА_1 було відмовлено стороні захисту у клопотанні про виклик свідків сторони обвинувачення для безпосереднього допиту в судовому засіданні? Чому суддею ОСОБА_1 не враховано висновки ВС, викладені у постановах від 12.12.2019 (справа № 800/623/16) та 16.01.2020 (справа № 301/2285/16-к), які є обов`язковими для застосування при здійсненні правосуддя? На підставі якої норми чинного законодавства суддею ОСОБА_1 враховано як доказ висновок експерта №57 від 23.02.2023, який було долучено стороною обвинувачення без додатків, які є невід`ємною його складовою та містять обґрунтування цього висновку? Чи є достатнім для судді ОСОБА_1 лише сам факт повідомлення особі про підозру щоб прийти до висновку про обґрунтованість такої підозри? Чи є сталою практикою у суддів Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська нехтувати основними засадами здійснення судочинства? Що стало підставою для прояви суддею ОСОБА_1 відвертої прихильності до сторони обвинувачення? Чому суддею ОСОБА_1 не надано належної оцінки доводам сторони захисту під час вирішення питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000346? Чому суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 порушено принципи компетентності та старанності, які є запорукою постановлення законного та обґрунтованого рішення?.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 підтримав заяву про роз`яснення рішення та просив її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні вказаної заяви просив відмовити, оскільки вона є необґрунтованою та суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки фактично є незгодою сторони захисту із прийнятим судом процесуальним рішенням та є суб`єктивною оцінкою стороною захисту обставин кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року по справі №204/15542/23, задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Передбачене вищенаведеною нормою роз`яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі.

З аналізу ст.380 КПК України вбачається, що здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення, тобто не має права змінювати зміст відомостей викладених в ухвалі. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Ухвалене судом рішення, яким задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України, викладено в ясній зрозумілій формі, висновки суду є належним чином вмотивованими, тому підстав для його роз`яснення немає. Заява захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення зазначеної ухвали фактично зводиться до незгоди з висновками суду викладених в ухвалі, незгоди з обґрунтуванням таких висновків, що, в свою чергу не є підставою для роз`яснення судового рішення в порядку ст.380 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про роз`яснення рішення.

Керуючись ст.ст.110,369-372,380,395 КПК України,-

постановив:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про роз`яснення судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року у справі №204/15542/23 в рамках кримінального провадження № 0000346 за клопотанням старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБУ у Дніпропетровській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000346 від 02.11.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258-3 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1