Справа № 275/619/24
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2024 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Житомир, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
Указом Президента України № 64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».
У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", на підставі Указу Президента України від 05 лютого 2024 р. № 3564-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.
Всупереч введеному правовому режиму воєнного стану, у ОСОБА_4 , яка перебувала 29.03.2024 близько 12:00 години в магазині ТОВ «ФОРА», що розташований за адресою: вул. Митрополита Іларіона, 22, смт. Брусилів Житомирського району Житомирської області Брусилівської територіальної громади, виник злочинний протиправний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, а саме продуктів харчання у вказаному магазині.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину ТОВ «ФОРА», пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану з полиці з кисло - молочними продуктами взяла сир плавлений торгівельної марки «Весела корівка» зелень та часник 38%» в кількості 4 штуки, вартістю 19,40 грн. за 1 шт. на загальну суму 62, 08 грн., сирок глазурований торгівельної марки «Ферма зі згущеним молоком 23%» в кількості 4 шт., вартістю 12, 89 грн. за 1 шт. на загальну суму 41, 25 грн. та поклала їх до кошика.
Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи у вказаний час, день та місці, підійшла до вітрини з ковбасними виробами та взяла ковбасу торгівельної марки «Укрпромпостач. Переяславська с/в в/г» вагою 0, 403 кг, вартістю 649, 00 грн. за 1 кг, на загальну суму 209, 24 грн., лопатку торгівельної марки «Фарро Святкова к/в в/г малий вакуум» вагою 0, 730 кг вартістю 339, 00 грн. за 1 кг, на загальну суму 197, 97 грн., грудинку торгівельної марки «Українська к/в в/г Бащинський» вагою 0, 416 кг, вартістю 519, 00 грн. за 1 кг на загальну суму 172, 72 грн. та буженину торгівельної марки «Глобино по-домашньому к/з в/г малий вакуум» вагою 0, 452 кг вартістю 319, 00 грн. за 1 кг на загальну суму 115, 35 грн., які поклала до кошика.
Після цього ОСОБА_4 , проходячи між полицями торгового залу магазину ТОВ «ФОРА», без розриву у часі продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, переклала вказані вище продукти харчування до своєї сумки та викраденим розпорядилася на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
29 квітня 2024 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена у даному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_6 з однієї сторони та обвинувачена ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 за згоди потерпілого ОСОБА_7 дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, каялась, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник також не заперечували проти затвердження вказаної угоди судом.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якогоОСОБА_4 визнала себе винною, згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах даного кримінального провадження міститься згода потерпілого ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судима.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та добровільне відшкодування матеріальних збитків.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують її покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді позбавлення волі строком на 5 років зізвільненням останньої від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на обвинувачену обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Крім того, у відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне речові докази копію товарного чеку № 12/133/147 від 29.03.2024, зразок букального епітелію ОСОБА_4 та DVD R диск з відеозаписом камер відео спостереження за 29.03.2024, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази копію товарного чеку № 12/133/147 від 29.03.2024, зразок букального епітелію ОСОБА_4 та DVD R диск з відеозаписом камер відео спостереження за 29.03.2024, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1