н/п 1-кс/490/1518/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2824/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

23 квітня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурораОкружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000158 від 09.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску серії НОМЕР_2 ; ключі від транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то прокурор вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, просила про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2024 до відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт працівників УПП в Миколаївській області про те, що 09.04.2024 за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 67 зупинено транспортний засіб марки та моделі "Ford Transit", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 з ознаками підробки.

Під час огляду ділянки місцевості, а саме проїжджої частини за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено транспортний засіб автомобіль марки Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску серії НОМЕР_2 ; ключі від транспортного засобу, а саме автомобіля Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску. Вказане майно вилучено, після чого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 поміщено до сейф пакету WAR 1115542, транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску направлено на зберігання на територію відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. 2-Екіпажна, 59.

У ході відібрання пояснення ОСОБА_4 повідомив, що у близько чотирьох місяців тому, його побратим на ім`я ОСОБА_5 (інші персональні дані невідомі), перебуваючи на трасі неподалік м. Жашків, Черкаської області, точної адреси не знає, передав ОСОБА_4 у безоплатне користування транспортний засіб спеціалізований вантажний фургон марки Ford моделі Transit, д.н.з. НОМЕР_3 , пофарбований у колір «олива» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . ОСОБА_5 жодної додаткової інформації не надавав, тим паче, ОСОБА_4 не цікавився, оскільки дане авто планував використовувати під час виконання бойових завдань. Колишній власник даного авто ОСОБА_4 невідомий, ідентифікаційний номер транспортного засобу він також не перевіряв, жодних підозр не виникало. Автомобіль мав видимі пошкодження, а саме вм`ятини, подряпини, тріщини тощо. Отримавши у користування авто, ОСОБА_4 почав ним користуватись у службових цілях, ремонтував його за власні кошти, замінив передні двері на інші жовтого кольору, замінював деякі деталі, однак суттєвих змін не вносив. При цьому, ОСОБА_4 постійно пересувався на даному автомобілі. Так, 09.04.2024 приблизно о 12 год ОСОБА_4 рухався по проспекту Центральному у місті Миколаєві у напрямку вул. Садової. Під час руху за кермом авто, після з`їзду з ОСОБА_6 кільця, ОСОБА_4 почув спеціальний звуковий сигнал, побачив у дзеркалах автомобіль працівників патрульної поліції та здійснив зупинку автомобіля на узбіччі проїжджої частини за адресою: АДРЕСА_1 . Після зупинки до авто підійшли два співробітника поліції, які представились, повідомивши, що авто, на якому рухається ОСОБА_4 , перебуває у розшуку, тому попрохали чоловіка передати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для перевірки та посвідчення водія. На вказане ОСОБА_4 передав працівникам поліції документи, які в подальшому перевірили ідентифікаційний номер транспортного засобу, що знаходиться на планці пасажирських дверей справа, та повідомили, що номери у свідоцтві не відповідають номерам на автомобілі. На вказане, ОСОБА_4 повідомив, що з даного приводу він нічого не знає, адже фактично лише користується автомобілем, власник інший. Враховуючи вказане, на місце викликано СОГ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області. У подальшому, в ході огляду за участі ОСОБА_4 , участі понятих останній добровільно надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке поміщене до сейф пакету. Далі автомобіль переміщено до подвір`я ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: АДРЕСА_2 , де я його зачинив, після чого авто було опечатано. Крім того, ОСОБА_4 передав працівникам поліції ключі від запалення.

Постановою старшого дізнавача від 09.04.2024 року у кримінальному провадженні вказане майно визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску серії НОМЕР_2 ; ключі від транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1