УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року

м. Київ

справа № 484/460/23

провадження №51- 1264 ск 24

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року і

встановила:

Указаноюухвалою відмовлено засудженій ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 лютого

2023 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості від 20 січня

2023 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 , апеляційну скаргу повернуто.

У касаційній скарзі, доводи якої майже аналогічні доводам апеляційної скарги, засуджена ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції через істотне порушення цим судом вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказала, що про наявність підстав для оскарження вироку дізналася через тривалий час після спливу процесуального строку на апеляційне оскарження, який стався з об`єктивних, незалежних від неї причин внаслідок дій та бездіяльності її колишнього захисника та суду першої інстанції. За браком інформації під час досудового розслідування та судового розгляду була введена в оману та не розуміла наслідків, що вплинуло на її волю та волевиявлення під час укладання та затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Вважає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, допустив порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї матеріали, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження.

Апеляційним судом установлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 лютого 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості від 20 січня 2023 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнано винною за ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді штрафу у розмірі 850 грн. Копію оскаржуваного рішення вона отримала у цей же день, 08 лютого 2023 року.

Строк та порядок оскарження вироку засудженій роз`яснений.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від

08 лютого 2023 року набрав законної сили 13 березня 2023 року.

08 лютого 2023 року ОСОБА_4 сплатила штраф у розмірі 850 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції.

Як убачається з долученої до касаційної скарги копії судового рішення,

вирок суду першої інстанції було ухвалено та проголошено за участі у судовому розгляді засудженої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 473, 474, 476 КПК України ОСОБА_4 у присутності захисника роз`яснено правові наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди про визнання винуватості.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 07 грудня 2023 року засуджена подала апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вище вироку суду першої інстанції. Клопотання мотивоване тим, що за браком інформації під час досудового розслідування та судового розгляду вона була введена в оману та не розуміла наслідків, що вплинуло на її волю та волевиявлення під час укладання та затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції виснував, що наведені засудженою ОСОБА_4 доводи про поважність причин пропуску на апеляційне оскарження не є слушними.

Крім того вона не навела поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не долучила ніяких документів на підтвердження своїх доводів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поважними причинами необхідно вважати лише ті обставини, які були чи

об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, вірно встановивши, що апеляційна скарга була подана поза межами процесуального строку, строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Ухвала апеляційного суду за своїм змістом відповідає вимогам статей 370, 419 КПК України.

З огляду на викладене, касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКУкраїни, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21 грудня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3