Справа № 953/4223/24
н/п 1-кс/953/3677/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого- ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

поручителя - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова

клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000184 від 02.02.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Талалаївка Талалаївського району Чернігівської області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, перебуває на посаді заступника командира з морально-психологічного забезпечення НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_3 ), звання майор, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

клопотання заступника командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 молодшого лейтенанта ОСОБА_7 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 02.02.2024, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000184 від 02.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

17.05.2024 об 17 год. 00 хв. повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369-2 КК України ОСОБА_6 .

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2023 о 11:30 год. ОСОБА_6 під час зустрічі з старшим стрільцем-оператором 226 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщені кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, повідомив останньому, що завдяки його особистим зв`язкам з посадовими особами комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради « ІНФОРМАЦІЯ_5 », комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», може вирішити питання щодо визнання ОСОБА_9 непридатним до військової служби та звільнення з лав Збройних Сил України.

Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел зазначив ОСОБА_9 що вказане рішення посадовими особами вищезазначених медичних закладів будуть прийняти лише за умови надання грошових коштів загальною сумою 4000 доларів США.

02.04.2024 приблизно о 18:30 год. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_4 , підтвердив ОСОБА_9 свої вимоги про надання неправомірної вигоди, але вже в сумі 5000 доларів США для передачі посадовим особам комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», для реалізації його умислу, спрямованого за здійснення впливу на прийняття рішення вищезазначеними посадовими особами.

ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що без надання ОСОБА_6 , вказаної суми неправомірної вигоди відповідні рішення про визнання його непридатним до військової служби та звільнення з лав Збройних Сил України прийняті не будуть, вимушений був погодились на протиправну пропозицію ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_6 створив умови, при яких ОСОБА_9 вимушений був погодитись на вимогу ОСОБА_6 про надання останньому неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США за здійснення ним впливу на посадових осіб комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» щодо прийняття відповідного рішення.

06.04.2024 приблизно о 10:19 год. ОСОБА_6 перебуваючи в салоні власного автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_4 , поблизу буд. АДРЕСА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, одержав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 80 000 гривень в якості частини визначеної ним неправомірної вигоди за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме посадових осіб комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», щодо прийняття останніми рішення про визнання ОСОБА_9 непридатним до військової служби та звільнення з лав Збройних Сил України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

На думку органу досудового розслідування, причетність ОСОБА_6 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий вказує, що метою застосування запобіжного заходу (в тому числі у виді тримання під вартою) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам кримінального провадження (стаття 177 КПК України).

Також органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 2,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, наявність вищевказаних ризиків, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, наявна обґрунтована необхідність щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою.

Так, в разі застосування до ОСОБА_6 , більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання, домашній арешт сторона обвинувачення не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти здійснення останнім впливу на свідків, понятих з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки в судові засідання та до органу досудового розслідування по справі за надуманими приводами, в тому числі і тимчасової непрацездатності. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК Ураїни. При обрані запобіжного заходу, прохала слідчу суддю врахувати особу підозрюваного,а також те, що останній визнає підозру частково, зобов"язується не перешкоджати органу досудового розслідування у здійсненні досудового розслідування даного кримінального провадження та виконувати покладені на нього процесуальні обов"язки.У зв"язку з чим, прохала слідчу суддю обрати запобіжний захід не пов"язаний з триманнням, зокрема, передати підозрюваного на особисту поруку заступнику командира вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 .

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 02.02.2024 за №0000184, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.3 ст.369-2 КК України внесені до ЄРДР 02.02.2024 за фактом того, що 31.01.2023 о 11:30 год. ОСОБА_6 під час зустрічі з старшим стрільцем-оператором 226 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в приміщені кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, повідомив останньому, що завдяки його особистим зв`язкам з посадовими особами комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради « ІНФОРМАЦІЯ_5 », комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», може вирішити питання щодо визнання ОСОБА_9 непридатним до військової служби та звільнення з лав Збройних Сил України. Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел зазначив ОСОБА_9 що вказане рішення посадовими особами вищезазначених медичних закладів будуть прийняти лише за умови надання грошових коштів загальною сумою 4000 доларів США. 02.04.2024 приблизно о 18:30 год. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_4 , підтвердив ОСОБА_9 свої вимоги про надання неправомірної вигоди, але вже в сумі 5000 доларів США для передачі посадовим особам комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», для реалізації його умислу, спрямованого за здійснення впливу на прийняття рішення вищезазначеними посадовими особами. ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що без надання ОСОБА_6 , вказаної суми неправомірної вигоди відповідні рішення про визнання його непридатним до військової служби та звільнення з лав Збройних Сил України прийняті не будуть, вимушений був погодились на протиправну пропозицію ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 створив умови, при яких ОСОБА_9 вимушений був погодитись на вимогу ОСОБА_6 про надання останньому неправомірної вигоди у сумі 5000 доларів США за здійснення ним впливу на посадових осіб комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» щодо прийняття відповідного рішення. 06.04.2024 приблизно о 10:19 год. ОСОБА_6 перебуваючи в салоні власного автомобіля Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_4 , поблизу буд. АДРЕСА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, одержав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 80 000 гривень в якості частини визначеної ним неправомірної вигоди за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме посадових осіб комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна наркологічна лікарня» та військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», щодо прийняття останніми рішення про визнання ОСОБА_9 непридатним до військової служби та звільнення з лав Збройних Сил України.

ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

ОСОБА_6 о 17 годині 00 хвилин 17.05.2024 у кримінальному провадженні №0000184 від 02.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.366-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_6 права підозрюваного оголошені та роз`яснені 17.05.2024.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку. Займає посаду заступника командира з морально-психологічного забезпечення 226 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_3 ), у званні майор.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, а саме: даних, які містяться у протоколі огляду відеозапису від 19.04.2024; показань свідка ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту від 06.02.2024; показань свідка ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту від 16.02.2024; показань свідка ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту від 03.04.2024; показань свідка ОСОБА_9 , які містяться у протоколі допиту від 11.04.2024; даних, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.04.2024 з довідкою до протоколу; даних, які містяться у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 08.04.2024; даних, які містяться у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) візуального спостереження за особою ОСОБА_6 від 12.04.2024; даних, які містяться у протоколах обшуку від 17.05.2024; даних, які містяться у протоколі про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії від 16.04.2024.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_6 дій, що кваліфікуються за ч.3 ст.369-2 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідча суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Так, у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_6 отримав можливість оцінити обсяг наявних у сторони обвинувачення доказів, роль речей і документів, які можуть бути використані як докази стороною обвинувачення. Враховуючи стадію досудового розслідування, необхідність проведення слідчих дій щодо встановлення та отримання додаткових доказів, достатньо ймовірним для ствердження є те, що останній використовуючи власні зв`язки може вживати заходи щодо знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушення, а також може здійснюватися перешкоди у отриманні (вилученні) таких речей і документів стороною обвинувачення.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія РФ проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, без надання вагомого і достатнього підтвердження цього є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а саме кримінальним правопорушенням у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна;

- дані щодо особи ОСОБА_6 , який одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх, дітей не має, не є інвалідом, займає посаду заступника командира з морально-психологічного забезпечення НОМЕР_1 окремого батальйону НОМЕР_2 окремої бригади ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_3 ), звання майор, має зареєстроване місце проживання, не судимий.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити їй дії, передбачені п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Згідно ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Зі змісту клопотання заступника командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 молодшорго лейтенанта ОСОБА_10 від 18.05.2024 вбачається, що останній прохає передати йому на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КПК України, він ручається за належну поведінку підозрюваного, а також зобов"язується забезпечити явку підозрюваного до органу досудового розслідування чи суду на першу вимогу.

Крім того, заступник командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 молодший лейтенант ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що йому відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , і яка відповідальність передбачена за дане кримінальне правопорушення та, що у випадку невиконання поручителем взятих на себе зобов"язань на поручителя накладається грошове стягнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя не заперечує авторитету зазначеної особи. Проте, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про ойого його особу, слідча суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистої поруки, домашнього арешту чи застави, недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосовує стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності».

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Щодо визначення розміру застави слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень (3028 гривень х 70)

Визначений розмір застави слідча суддя вважає таким, що здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000184 від 02.02.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів - до 15 липня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев"ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.

У задоволенні клопотання заступника командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_3 молодшого лейтенанта ОСОБА_7 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на особисту поруку - відмовити.

Встановити строк дії ухвали до 15.07.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1