В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2024 року Справа № 608/1730/23

Номер провадження1-кп/608/93/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження № 0000416, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.02. 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інваліда І групи, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 263, ч.1,2 ст. 309 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно ч.1 ч.3 ст.7, ч.2 ст.8 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку,що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених

до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності.

Ліцензуванню підлягають такі види діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів: культивування рослин, розроблення, виробництво, виготовлення, зберігання, перевезення, придбання, реалізація (відпуск), ввезення на територію України, вивезення з території України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до вищевказаного переліку.

Статтею 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» визначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у спеціально обладнаних приміщеннях здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на цей вид діяльності. Зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно статтей 6, 10, 11 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», діяльність, пов`язана з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин (за винятком психотропних речовин, включених до списку №2 таблиці III Переліку) і прекурсорів, включених до списку №1 таблиці IV Переліку, здійснюється підприємствами державної та комунальної форми власності за наявності у них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Діяльність, пов`язана з використанням наркотичних засобів і психотропних речовин, допускається лише з метою застосування у медичній практиці або для науково-дослідної роботи чи в навчальних цілях та інших цілях, передбачених цим Законом. Правила виробництва, виготовлення, зберігання, ввезення та вивезення наркотичних засобів і психотропних речовин, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до списку №1 таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, «амфетамін» відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Разом із тим, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини, з корисливих мотивів, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений час, в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме «амфетаміп» загальною вагою 0,0745 г, тим самим почав її зберігати з метою збуту.

Зокрема, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою збуту, незаконно зберігав за

місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 0,0745 грама психотропної речовини, обіг якої обмежено, а саме «амфетаміп» до 23.03,2023, а саме до моменту її збуту.

Надалі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, 23.03.2023 близько 12 години 53 хвилини, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідною дозволу (ліцензії) на придбання, зберігання та збут психотропної речовини, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув (продав) покупцю ОСОБА_6 (анкетні дані якої змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за гроші у розмірі 500 гривень психотропну речовину - «амфетамін» масою 0,0745 г, яка відповідно до списку №1 таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, за ознаками: незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини.

Окрім цього, 18 травня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 в будинку та господарських будівлях, які знаходяться по АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, а саме придбання, зберігання психотропної речовини, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений час, у в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, обіг якої обмежено, а саме «амфетамін» загальною вагою 0,1662 грама, без мети збуту.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання, без мети збуту психотропної речовини.

Також, 18 травня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 в будинку та господарських будівлях, які знаходяться по АДРЕСА_1 , встановлено, що ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, а саме придбання, зберігання психотропної речовини, без відповідного на те дозволу, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичну засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на територїї України, та про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, у невстановлений час, у в невстановленої досудовим розслідуванням особи незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, яка містить 4-СМС (1-(4-хлорфеніл)-2-(метиламіно)пропан-1- он) загальною вагою 5,56305 грама, без мети збуту.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах.

Окрім цього, 18 травня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 в будинку та господарських будівлях, які знаходяться по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено два бойові патрони зразка 1974 р., калібру 5,45 мм (5,45x39 мм), із звичайними кулями, промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, придатні до стрільби, які ОСОБА_5 умисно, незаконно у невстановлений досудовим розслідуванням час придбав та зберігав по місцю свого проживання без передбаченого законом дозволу до 18 травня 2023 року, та які є боєприпасами.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.263 КК України, за ознаками: незаконне придбання, зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачиться у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини - «амфетаміну», тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.307 КК України, у незаконному придбанні, незаконному зберіганні без мети збуту психотропної речовини - «амфетаміну», тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.309 КК України, у незаконному придбанні, незаконному зберіганні без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, яка мастить 4-СМС (1-(4-хлорфеніл)-2-(метшіаміно)пропан-1-он) у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, незаконному придбанні, зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 263 та ч.1,2 ст.309 КК України визнав в повному визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і він їх у повному обсязі підтверджує. Просив його суворо не карати.

Прокурор, у зв`язку з недоцільністю відмовився від допиту свідків обвинувачення під час кримінального провадження. Суд прийняв відмову прокурора від допиту свідків обвинувачення, так як прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог процесуального закону, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та саме на ньому лежить обов`язок щодо доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України. За положеннями ч.ч.1, 2 ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, згідно заяви ОСОБА_6 від 23.03.2023 року, щодо надання згоди на проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експеременту, а саме, оперативної закупівлі психотропного засобу «Амфетамін» у громадянина ОСОБА_5 .

Згідно постанови про проведення контролю за вчиненням злочину від 23.03.2023 року, щодо проведення негласної слідчої дії - оперативної закупки із залученням ОСОБА_6 та вручення їй зазделегідь ідентифікованих грошових коштів в сумі 500 (п`ятсот) гривень для передачі їх ОСОБА_5 в якості оплати за придбання наркотичних засобів або психотропних речовин.

Відповідно до доручення в порядку ст.36 КПК України від 23.03.2023, співробітникам Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області доручено провести негласну слідчу (розшукову) дію.

Протоколом огляду грошових коштів від 23.03.2023, ОСОБА_6 вручено грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень, отриманих із фінансування ГУНП в Тернопільській області з фото таблицями до нього.

Протоколом огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експеременту від 23.03.2023.

Протоколом вилучення від 23.03.2023 психотропної речовини - «амфетамін», яку ОСОБА_6 придбала в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_5 .

Протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 23.03.2023.

У відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 12.04.2023 № СЕ-19/120-23/3895-НЗПРАП, встановлено, що речовина білого кольору, яка надана на експертизу містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса амфетаміну становить 0,0745 грама.

Згідно клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії- аудіо-відео контроль особи від 14.03.2023, просить слідчий та прокурор надати дозвіл на проведення аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_5 .

Згідно до ухвали Тернопільського апеляційного суду від 16.03.2023, судом надано дозвіл на проведення аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_5 .

Згідно протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео контролю особи від 08.06 2023, зафіксовано передачу психотропної речовини- амфетаміну ОСОБА_6 громадянином ОСОБА_5 .

Згідно ухвали Чортківського районного суду від 10.05.2023, надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку та господарських будівлях, які належать ОСОБА_5 .

Протоколом обшуку від 18.05.2023, де об`єктом обшуку було будинковолодіння ОСОБА_5 .

У відповідності до висновку експерта судової експертизи зброї від 31.05.2023 № СЕ-19/120-23/5609-БЛ, встановлено, що надані на дослідження предмети є боєприпасами, вони є бойовими патронами зразка 1974 року, калібру 5,45 мм (5,45х39 мм), із звичайними кулями промислового виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою, дані патрони придатні до стрільби.

У відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 22.06.2023 № СЕ-19/120-23/5603-НЗПРАП, встановлено, що речовина світло-коричневого кольору, яка надана на дослідження 4-СМС (1-(4-хлорфеніл) 2-(метиламіно)пропан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса в перерахунку на діючу речовину становить 0,34275 грама.

У відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 21.06.2023 № СЕ-19/120-23/5602-НЗПРАП, встановлено, що речовина світло-коричневого кольору, яка надана на дослідження 4-СМС (1-(4-хлорфеніл) 2-(метиламіно)пропан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса в перерахунку на діючу речовину становить 2,9678 грама.

У відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 26.06.2023 № СЕ-19/120-23/5599-НЗПРАП, встановлено, що речовина світло-коричневого кольору, яка надана на дослідження 4-СМС (1-(4-хлорфеніл) 2-(метиламіно)пропан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса в перерахунку на діючу речовину становить 1,9104 грама.

У відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 07.06.2023 № СЕ-19/120-23/5597-НЗПРАП, встановлено, що речовина білого кольору, яка надана на експертизу містить амфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, маса амфетаміну становить 0,1662 грама.

У відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 19.06.2023 № СЕ-19/120-23/5593-НЗПРАП, встановлено, що речовина світло-коричневого кольору, яка надана на дослідження 4-СМС (1-(4-хлорфеніл) 2-(метиламіно)пропан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено, маса в перерахунку на діючу речовину становить 0,3421 грама.

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинувачених поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Поширеною в юридичній літературі є позиція, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

При цьому, при доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, суд відповідно до ст. 17 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» враховую правову позицію Верховного суду, викладену у справі № 712/13361/15 (провадження № 51-1604км18, ЄДРСРУ № 74777387). у постанові від 12 червня 2018 року. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17, ЄДРСРУ № 75286445).

Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, а стороною обвинувачення доведено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 та ч.1,2 ст.309 КК України, а саме, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини - «амфетаміну», у незаконному придбанні, незаконному зберіганні без мети збуту психотропної речовини - «амфетаміну», у незаконному придбанні, незаконному зберіганні без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, яка мастить 4-СМС (1-(4-хлорфеніл)-2-(метшіаміно)пропан-1-он) у великих розмірах, та незаконному придбанні, зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України, які відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії проступків ч.1 ст.309 КК України) та тяжких злочинів ( ч.1 ст.263 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, є інвалідом 1 групи, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, позитивно характеризується за місцем проживання, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та з урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з випробовуванням, згідно ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого обов`язки відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Частиною 1 статті 119 КПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за клопотанням сторони кримінального провадження має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Враховуючи особу обвинуваченого, який є інвалідом І групи немає рук, в зв`язку з чим позбавлений можливості працевлаштуватись, суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученнями експертів при проведенні судових експертиз.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, тому суд вважає, що обвинувачений спроможний виконувати свої процесуальні обов`язки, до набрання вироком законної сили, без застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 КК України, ч.1 ст.263 КК України та ч.1,2 ст.309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.307КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 1 ст.263КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи та навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- порошкоподібну речовину амфетамін; два патрони: особливо небезпечну психотропну речовину 4 СМС; особливо небезпечну психотропну речовину СМС; особливо небезпечна психотропна речовина 4 СМС; особливо небезпечна психотропна речовина 4 СМС; порошкоподібну речовину амфеїамін, які передані па зберігання в камеру зберігання речових доказів Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- мобільний телефон та три банківські картки, які належать ОСОБА_5 - повернути власнику.

Звільнити ОСОБА_5 від оплати процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів при проведенні судових експертиз.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1