Справа № 487/7949/19
Провадження № 1-кп/487/107/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засдіання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001045 від 16.03.2019 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н., працюючого директором ТОВ "ОЙЛ ТРЕЙД", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Калинівка, Вітовського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ "ЛІГ", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Трудолюбівка Братського району Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм в ТОВ "ЛІК", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, а обвинувачений ОСОБА_9 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за таких обставин.

Так, у 2018 році, точної дати та часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, між потерпілим ОСОБА_10 та ТОВ "LIG", засновниками якого є ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , було укладено усний договір щодо продажу дизельного палива без чітких строків виплати грошових коштів за придбане пальне. Таким чином, з того часу між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 виникли цивільно-правові відносини.

У ході своєї діяльності, розпочинаючи із 25.02.2019 року, у потерпілого ОСОБА_10 виникла заборгованість перед зазначеними вище особами за придбане дизельне паливо на загальну суму 344 469 гривень.

В подальшому, в невстановлений під час досудового розслідування час ОСОБА_6 вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також з двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, щодо примушування потерпілого до виконання виниклих цивільно-правових зобов`язань та позбавленні волі потерпілого з метою спонукання останнього до сплати боргу у сумі 344 469 грн.

З метою реалізації вищезазначеного спільного злочинного плану, 14.03.2019 року близько 12:00 год, ОСОБА_6 , знаходячись біля авторинку, розташованого по АДРЕСА_4 , зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 та у ході розмови повідомив йому про необхідність переносу зустрічі на 19:00 год за адресою: АДРЕСА_5 . На що потерпілий погодився та вирушив до вказаного місця на автомобілі PEUGEOT PARTNER, д/н НОМЕР_1 .

Після цього ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , двом особам, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, та ОСОБА_8 про призначену ним зустріч, та запропонував останнім прибути у вказаний час, у вказане місце.

Цього ж дня, близько 19:00 год ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 на транспортному засобі марки Тoyota Land Cruizer, д/н НОМЕР_2 , чорного кольору прибули на вулицю Рюміна в місті Миколаєві та зустрілись з потерпілим ОСОБА_10 , де почали вказувати потерпілому на необхідність виконання цивільно-правових зобов`язань та передачі їм вищевказаної суми грошових коштів. В цей час, діючи за попередньою домовленістю, на вказане місце на автомобілі Mitsubishi Pajero Sport, д/н НОМЕР_3 прибули ОСОБА_7 разом з двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на примушування потерпілого до виконання цивільно-правових зобов`язань та позбавлення волі останнього, діючи з корисливим мотивом, двоє осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 та, взявши його під руки, проти його волі повели останнього в неосвітлене місце, біля багатоквартирного житлового будинку по провулку АДРЕСА_6 , де, вказуючи на необхідність сплати зазначеної суми боргу, почали наносити йому руками та ногами удари в область голови та тулубу. Далі, продовжуючи злочині дії, спрямовані на реалізацію спільного умислу щодо примушення потерпілого до виконання цивільно-правових обов`язків, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, взяв у руки предмет, схожий на ніж, та почав погрожувати потерпілому вбивством. Після чого потерпілий, усвідомлюючи реальність вказаних погроз, не маючи можливості передати негайно зазначені грошові кошти, запропонував віддати вказану суму боргу частинами.

Незважаючи на це, з метою негайного отримання зазначених грошових коштів, продовжуючи свої злочинні дії, двоє осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, силоміць примусили сісти потерпілого на заднє сидіння автомобіля Тoyota Land Cruizer, д/н НОМЕР_2 , при цьому самі також сіли на заднє сидіння вказаного автомобіля з метою перешкодити потерпілому вільно пересуватися та подолання його опору у разі його виникнення.

Після цього на вказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_8 повезли потерпілого на АЗС ТОВ "LIG", розташовану за адресою: АДРЕСА_7 , де їх очікував ОСОБА_9 .

Прибувши через деякий час на територію АЗС ТОВ "LIG", двоє осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, силоміць вивели потерпілого з автомобіля та, взявши останнього під руки, направились до літнього навісу, розташованого на території вказаної АЗС.

В цей час до вказаної АЗС прибули ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які також почали вказувати потерпілому на необхідність виконання своїх цивільно-правових зобов`язань.

Перебуваючи у вказаному місці, двоє осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, реалізуючи спільний злочинний умисел, почали по черзі наносити потерпілому ОСОБА_10 численні удари руками та ногами. Крім цього, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, узяв молоток та наніс ОСОБА_10 не менше 10 ударів в область голови та тулубу, від яких останній втратив свідомість. У ході застосування до потерпілого фізичного насильства, двоє осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, неодноразово наголошували на необхідності негайної сплати суму боргу.

В результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садин та підшкіряних гематом в області чола зліва, тім`яно-потиличної області справа, верхній та нижніх кінцівок, поперекової області, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, та ОСОБА_9 , у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_10 негайно виконати свої зобов`язання, прийняли рішення про подальше його утримання.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного наміру, спрямованого на примушування потерпілого до виконання цивільно-правових зобов`язань та позбавлення його волі, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, та ОСОБА_9 силоміць, всупереч волі потерпілого ОСОБА_10 , одягнувши йому на голову поліетиленовий пакет, посадили його до автомобіля Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_9 , та перевезли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_8 , щодо використання якого домовився ОСОБА_9 , де в подальшому пристебнули кайданками до батареї опалення та силоміць утримували під наглядом до 16.03.2019 року.

Крім того, у період часу з 14.03.2019 по 15.03.2019 ОСОБА_9 знаходився за адресою: АДРЕСА_8 , де утримувався потерпілий ОСОБА_10 , та спостерігав за останнім, щоб потерпілий не зміг залишити вказане домоволодіння.

Дії ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 355 КК України, тобто примушення до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із погрозою вбивства, поєднане із насильством, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, а також за ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 2 ст. 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу.

В судовому засіданні обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було заявлено клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, оскільки на момент розгляду судом кримінального провадження передбачений законом строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказані кримінальні правопорушення сплинув.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисники обвинувачених - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали заявлене клопотання.

Потерпілий ОСОБА_10 , повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілому, як обов`язкових умов такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальні правопорушення вчиненіні в період з 14.03.2019 по 16.03.2019.

Згідно зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, відносяться до нетяжких злочинів і строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за правилами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України становить п`ять років.

Великою Палатою Верховного суду у постанові від 02.02.2023 (справа №735/1121/20, провадження №13-26кс22) сформульовано висновок щодо застосування норми права, зокрема положень статті 49 КК України, відповідно до якого, у разі ухилення від досудового розслідування або суду, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слядчого від 13.04.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001045 від 16.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України зупинено, оскільки підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 переховувались від органів досудового розслідування та оголошені у розшук.

Постановою слідчого від 19.04.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001045 від 16.03.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, відновлено, оскільки 19.04.2019 підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прибули до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Період зупинення перебігу строку давності у провадженні становить 5 днів.

Обвинувачений ОСОБА_9 не ухилявся від досудового розслідування та суду.

На момент розгляду кримінального провадження минув строк давності, визначений в п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України, з урахуванням його продовження на вказаний вище період розшуку.

Обвинуваченими в судовому засіданні заявлено відповідне клопотання, судом з`ясовано думку сторін кримінального провадження щодо його закриття, а обвинуваченим роз`яснені суть обвинувачення і підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження і на продовження розгляду справи в загальному порядку. Обвинувачені погодилися на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закриттю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 слід залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілому, що він має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 172 822,28 грн слід віднести на рахунок держави.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, в разі закриття кримінального провадження судом, слід скасувати арешт майна, накладений ухвалами Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2019 на автомобіль Mitsubishi Pajero Sport д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 ; на автомобіль Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 ; на автомобіль Toyota Land Cruizer, д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 174, 284-288, 370-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинувачених задовольнити.

ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 355 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_10 , що він має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в розмірі 172 822,28 грн слід віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2019, на автомобіль Mitsubishi Pajero Sport д/н НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2019, на автомобіль Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 , та яким користується ОСОБА_9 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10.04.2019, на автомобіль Toyota Land Cruizer, д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , та яким користується ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.04.2024 року.

Суддя ОСОБА_1