Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3532/23

Номер провадження: 1-кп/511/110/24

30.04.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , (дистанційно)

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області та в режимі відеотконференції з Державної установи "Одеській слідчий ізолятор" МЮУ клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури про подовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг, Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, із середньо- спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого: остання судимість 14.07.2017 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців,-

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000480 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.11.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами суду був продовжений, строк дії останньої ухвали спливає 27.01.2024 року.

30.04.2024 року прокурор подав клопотання, в якому зазначив про необхідність подовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1ст.177 КПК України, які були встановлені судом при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо подовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, враховуючи думку підзахисного також не заперечувала щодо клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити.

Згідно ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішення питання про подовження терміну тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з такого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше судимий вироком Біляївського районного суду Одеської області від 14.07.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився у 2021 році, однак на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд злочинів, до того ж, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, та не має постійного місця проживання.

Оскільки питання про подовження термінів тримання під вартою ОСОБА_4 вирішується на стадії судового розгляду і судом ще не в повній мірі досліджені докази та не допитані свідки у справі, тому суд вважає, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може переховуватися від суду; незаконного впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення.

Суд наголошує, що раніше встановлені судом ризики на час розгляду клопотання про подовження термінів тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 не відпали.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що по даному кримінальному провадженню необхідність забезпечити належний хід провадження є достатньою підставою для тримання обвинуваченого під вартою, що дає суду підстави для задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші злочини.

Оцінивши зазначені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 в подальшому належить утримувати під вартою, тому з урахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, доцільним є подовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.ст. 177, 178, 183, 194,331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому задовольнити.

Подовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів - до 28.06.2024 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Роздільнянської окружної прокуратури, ОСОБА_4 - до відома.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Повний текст виготовлений та підписанний суддею 30.04.2024 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1