Справа № 739/680/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/144/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про застосування в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000146 від 17 березня 2024 року запобіжного заходу - тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , уродженця м.Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб та ухвалено його рахувати з моменту затримання, тобто з 03 год. 18 хв. 17 березня 2024 року та встановлено до 03 год. 18 хв. 15 травня 2024 року. Також, визначено заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень 00 копійок.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення та наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді були подані апеляційні скарги, в яких:

- адвокат ОСОБА_8 просить змінити її та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистої поруки. В обґрунтування незгоди з ухваленим рішенням зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, окрім виняткового у вигляді тримання під вартою, здатні цілком забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Зокрема, допитані в судовому засіданні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , запевнили, що підозрюваний є їхнім підлеглим, вони владою командирів здатні забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в кримінальному провадженні. Вказує, що сторона обвинувачення при розгляді клопотання, жодним чином не висловлювала сумнівів у можливості конкретних поручителів забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 ;

- адвокат ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що матеріали, надані до клопотання не містять жодного доказу, який прямо вказував та підтверджував кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки тяжкість тілесних ушкоджень може бути підтверджено лише висновком судово-медичної експертизи, який відсутній в матеріалах. Вказує, що під час розгляду клопотання прокурором не наведено жодного доказу можливості настання, хоча б одного заявленого ризику, передбаченого ст.. 177 КПК України. Зауважує, що ОСОБА_9 має позитивні характеристики за місцем проходження служби, весь час перебуває на території військової частини, оскільки проходить службу в ЗСУ, командир частини та товариші по службі готові поручитися за нього та взяти на поруки, також він є учасником бойових дій, має місце реєстрації та сталі соціальні зв`язки, не заперечує факт вчинення кримінального правопорушення і наведені обставини, на переконання сторони захисту, виключають наявність таких ризиків, як переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого злочину та здійснення випливу на свідків.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подані апеляційні скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджують долучені до клопотання слідчого докази в сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Викладене, всупереч доводам апеляційної скарги, свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Разом з цим, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти ризикам.

Апеляційним судом встановлено, що з дня внесення відомостей до ЄРДР в даному кримінальному провадженні, підозрюваний ОСОБА_9 , будучи обізнаним щодо факту проведення досудового розслідування, не вживав заходів щодо переховування від органу досудового розслідування, не чинив перешкод слідству та не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення і його обставини.

У відповідності до положень ст. 178 КПК України, для вирішення справи згідно з вимогами закону, колегією суддів також враховано дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, проходження ним служби в ЗСУ, позитивні характеристики за місцем проходження служби, враховується, що він являється учасником бойових дій та наявність у останнього постійного місця реєстрації, сталих соціальних зв`язків.

Разом з цим, в судовому засіданні апеляційного суду від командира інженерно-саперного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_11 та командира роти розмінування центру розмінування та ліквідації наслідків ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_12 надійшли клопотання про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_9 та про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що в сукупності із встановленими обставинами даного кримінального провадження, особи підозрюваного та практики Європейського суду з прав людини, застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою є недоцільним, тоді як належну процесуальну поведінку підозрюваного можна забезпечити шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки командира інженерно-саперного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_11 та командира роти розмінування центру розмінування та ліквідації наслідків ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_12 , які, на думку колегії суддів, заслуговують на довіру та зможуть забезпечити своєчасне прибуття підозрюваного до правоохоронних органів та суду.

За положеннями ч. 1 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особам, яких слідчий судді, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

За таких обставин, враховуючи дані, які характеризують особу підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який не є корисним злочином та відноситься до категорії тяжких злочинів, ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисників підозрюваного підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передавши підозрюваного ОСОБА_9 на поруки командира інженерно-саперного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_11 та командира роти розмінування центру розмінування та ліквідації наслідків ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_12 з покладанням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, буде достатнім, необхідним та доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В свою чергу, від поручителів командира інженерно-саперного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_11 та командира роти розмінування центру розмінування та ліквідації наслідків ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_12 , отримана відповідна згода, також вони підтвердили, що відповідно до ч. 3 ст. 180 КПК України, їм відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_9 та міра покарання передбачена законом за його вчинення, відомі їм і обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, а також право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Одночасно, апеляційним судом роз`яснено поручителям, що вони, як поручителі несуть відповідальність за виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі невиконання поручителями, взятих на себе зобов`язань, на них може бути накладено грошове стягнення у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 180 КПК України.

Поручителям також роз`яснено, що вони можуть відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виконання підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі вони зобов`язані забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_9 до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про зміну йому запобіжного заходу на інший.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 19 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 про застосування в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000146 від 17 березня 2024 року запобіжного заходу у вигляді тримання відносно ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистої поруки, поклавши на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання;

Визначити командира інженерно-саперного батальйону ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_11 та командира роти розмінування центру розмінування та ліквідації наслідків ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_12 поручителями підозрюваного ОСОБА_9 .

Роз`яснити поручителям положення ст. 180 КПК України, відповідно до яких вони поручилися за виконання ОСОБА_9 покладених на нього і зазначених в ухвалі суду обов`язків, та зобов`язані у разі необхідності доставити ОСОБА_9 до органу досудового розслідування, прокурора чи в суд на першу про те вимогу.

Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він повинен забезпечити явку підозрюваного чи обвинуваченого до органу досудового розслідування, прокурора чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення у розмірі від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на слідчого та прокурора.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4