Справа № 464/1973/24
пр.№ 1-кс/464/456/24
У Х В А Л А

20 березня 2024 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області,

у с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_2 19.03.2024 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, у якій просить зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області невідкладно розглянути клопотання №П-239 від 07.12.2023 року у кримінальному провадженні, в якому він визнаний потерпілим.

Оглянувши матеріали скарги, приходжу до висновку, що таку слід повернути заявнику, з огляду на таке.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що оскарженню підлягають такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового провадження, як бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - вказаний перелік є вичерпним.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Так, серед засад, яким за своїм змістом та формою має відповідати будь-яке кримінальне провадження, є верховенство права, доступ до правосуддя та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункти 1, 14, 17 ч.1 ст.7 КПК України).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким, у разі остаточного вирішення спору судами, їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. За відсутності вагомих й непереборних обставин, повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, коли щодо тих самих вимог тієї ж особи суд уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.02.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, яка полягала у нерозгляді клопотання від 07.12.2023 за вихідним №П-239.

Таким чином, обставинам, наведеним у скарзі, з якою заявник ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді 19.03.2024, надано оцінку у вказаній вище ухвалі слідчого судді від 23.02.2024. Інших обставин, які б надавали слідчому судді можливість відступити від застосування принципу юридичної визначеності у повторній аналогічній за змістом скарзі, не наведено. Право на оскарження можливої бездіяльності вже реалізоване заявником в порядку, передбаченому КПК України, а подання даної скарги фактично свідчить про незгоду з ухвалою слідчого судді від 23.02.2024, відтак скарга ОСОБА_2 не підлягає розгляду в порядку ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим таку необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_3