Справа №639/1263/24
Провадження №1-кс/639/376/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за заявою ув`язненого ОСОБА_2 щодо вчинення кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_2 , який утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в якій заявник з посиланням на вимоги ст. 206, ч. 1 ст. 55, ч. 1 ст.214 КПК України просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за даною заявою стосовно вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Перевіривши зміст заяви ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи) слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Вимогами статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши зміст поданої заяви ОСОБА_2 , слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження за цією заявою, як поданій всупереч вимогам ст. 206 КПК України та такій, що не підлягає вирішенню в порядку зазначеної статті.

У заяві ОСОБА_2 не порушується питання щодо незаконного тримання особи під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», як регламентується у вищевказаній статті, тобто не порушуються питання, які є предметом судового контролю слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України.

З огляду на викладене у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 необхідно відмовити як за такою, що не підлягає вирішенню слідчим суддею в порядку статті 206 КПК України.

Разом з тим, доводи заяви ОСОБА_2 стосуються факту вчинення, як на його думку, кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя вважає необхідним заяву ОСОБА_2 направити до Слобідської окружної прокуратури м. Харкова (за зазначеним у заяві місцем вчинення кримінального правопорушення) для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 214, 309, 369 372, 537,539 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України щодо вчинення кримінального правопорушення.

Заяву ОСОБА_2 щодо вчинення кримінального правопорушення направити до Слобідської окружної прокуратури м. Харкова для вирішення питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1