Справа № 539/1732/24
Провадження № 1-кс/539/387/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 м.Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, подане в межах кримінального провадження №0000403 від 29.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила, що в провадженні СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000403 від 29.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28.04.2024 близько 18 год. працівниками СРПП Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області під час патрулювання проспекту Володимирського в м. Лубни, Полтавської обл., було зупинено автомобіль «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів якого встановлено, що він позбавлений права керування транспортними засобами згідно рішення суду, яке умисно не виконує.

Зважаючи, що ОСОБА_4 , незважаючи на позбавлення рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2023 права керувати транспортними засобами, керував автомобілем марки «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , тобто умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили, вказаний автомобіль, разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 в ході огляду місця події було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Лубенського РВП ГУНП за адресою: Полтавська область, м. Лубни, вул. Київська, 2.

За вказаним фактом 29.04.2024 слідчим внесено відомості до ЄРДР за №0000403, за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У відповідності до ст. 98 КПК України та ч.1 ст.167 КПК України вилучений автомобіль «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 мають статус речових доказів та тимчасово вилученого майна, оскільки після їх вилучення власник позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ними.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_6 .

Враховуючи, що автомобіль марки «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , має значення речових доказів та з метою запобігання вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних чи адміністративних правопорушення слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль марки «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 , та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , шляхом позбавленням права володіння, користування, розпорядження.

В судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання про арешт майна, просила його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши слідчу, думку володільця майна, слідчий суддя приходить до наступного.

29.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, що підтверджується копією витягу з ЄРДР № 0000403 від 29.04.2024.

З протоколу огляду від 28.04.2024 вбачається, що під час огляду було вилучено автомобіль марки «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 29.04.2024 вилучені автомобіль «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 вирішено зберігати на майданчику тримання тимчасово вилученого майна, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 .

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказані в клопотанні транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були вилучені під час огляду, який проводився 28.04.2024. Зазначене клопотання подано до суду 29.04.2024, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України із урахуванням правил, визначених в ст. 115, 116 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо. З клопотання слідчої та наданих до нього матеріалів вбачається, що досудове розслідування здійснюється за ч.1 ст. 382 КК України, за фактом того, що ОСОБА_4 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до рішення суду, яке умисно не виконує, був зупинений при керуванні транспортним засобом «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 . Диспозиція ч. 1 ст. 382 КК України передбачає відповідальність за невиконання судового рішення, тобто умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

В клопотанні слідча зазначила, що транспортний засіб «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво на цей автомобіль мають значення речових доказів, метою накладення арешту є запобігання вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних чи адміністративних правопорушень.

Слідчий суддя зазначає, що доводи слідчої про необхідність накладення арешту задля запобігання вчиненню повторного кримінального чи адміністративного правопорушення протирічать завданням арешту майна.

Окремо слідчий суддя зауважує, що постановою старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 29.04.2024 вилучені автомобіль «Mitsubishi outlander» д.н.з. НОМЕР_1 вирішено зберігати на майданчику тримання тимчасово вилученого майна, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження. При цьому вилучені транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію цією постановою не були визнані речовими доказами. Таким чином, слідчою не доведено, що майно, на яке вона просить накласти арешт, відповідає встановленим законом критеріям речового доказу, зокрема, на ньому залишилися сліди злочину в зазначеному кримінальному провадженні та воно може бути використане для доведення будь-яких фактів чи обставин з приводу умисного невиконання судового рішення, та, як наслідок, не було доведено необхідності накладення арешту на транспортний засіб, як і на свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Повний текст ухвали проголошено 03.05.2024 о 12.30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1