Справа № 646/2673/24
№ провадження 1-кп/646/642/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000059 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки см. Харкова, українки, громадянки України, не заміжньої, з вищою освітою, непрацюючої, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої

- у скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 29.09.2023 у період часу з 09:00 год. до 09:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, правомірно перебуваючи у приміщенні квартири свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , побачила у останнього мобільний телефон, який належить потерпілому. Після цього у обвинуваченої ОСОБА_5 виник кримінально протиправний умисел спрямований на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном шляхом обману.

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману належним потерпілому мобільним телефоном, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінка, не збираючись повертати майно, попросила у потерпілого належний йому мобільний телефон ТМ «Vivo» модель «Y19» 4/128 GB, з обіцянкою подальшого повернення телефону потерпілому. На прохання обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_5 , добровільно передав останній належний йому на праві приватної власності вищевказаний мобільний телефон, вартість якого згідно звисновком судово-товарознавчої експертизи становить 3299,61 грн.

Після цього, обвинувачена ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати належний потерпілому ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 3299,67 грн.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Положеннями ч.ч.2, 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно із вимогами ч.3 ст.302 КПК України, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_5 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_5 , її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без її участі.

До обвинувального акта додана письмова заява потерпілого ОСОБА_6 , якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, які додані до обвинувального акта, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_5 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Згідно до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що додані до обвинувального акта матеріали дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , про винуватість останньої в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання нею винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинуваченої.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так обвинувачена ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України вважається такою, що не має судимості, вчинила кримінальний проступок, має малолітню дитину, не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Зважаючи на те, що обвинувачена не працює та має на утриманні малолітню дитину, враховуючи роз`яснення, які викладені в абз. 4 п. 2 Постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає недоцільним призначення їй покарання у вигляді штрафу, громадських, виправних робіт та обмеження волі, а тому призначає покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як нею так і іншими особами.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ст. 190 ч.1 КК України, призначивши їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1514, 56 грн за проведення експертизи.

Речові докази по справі: товарний чек № 47 від 15 липня 2023 року на придбання мобільного телефону «Vivo Y19», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1