ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000111 від 06.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2024 року задоволено клопотання прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000111 від 06.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження майном, а саме на:

- автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 є ОСОБА_8 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки SAMSUNG із сім-картою № НОМЕР_3 , та сім-картою № НОМЕР_4 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , власником якого являється ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон марки «TECNO» із сім-картою № НОМЕР_7 , та сім-карткою № НОМЕР_8 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_10 , власником якого являється ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «NOKIA» із сім-картою № НОМЕР_11 , з ІМЕІ: НОМЕР_12 , власником якого являється ОСОБА_6 ;

ЄУНСС: 713/696/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11

НП: 11-сс/822/83/24 Доповідач: ОСОБА_1

- мобільний телефон марки «APPLE iPhone 13 PRO» із сім-картою № НОМЕР_13 , з ІМЕІ 1: НОМЕР_14 , ІМЕІ 2: НОМЕР_15 власником якого являється ОСОБА_12 ;

На вказану ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в якій захисник вважає, що оскаржувана ухвала в частині накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, є незаконною.

Вважає, що у поданому прокурором клопотанні не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, корисний мотив чи отримання будь-яких коштів.

Зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вилученого транспортного засобу є ОСОБА_8 , який не є підозрюваним, та не фігурує в рамках даного кримінального провадження.

Вказує, що батько підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_13 є законним користувачем вказаного транспортного засобу, який йому передав ОСОБА_8 , він є інвалідом війни 2 групи, автомобіль потрібен для побутового призначення, поїздки до медичних закладів на обстеження та лікування.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , повернути майно ОСОБА_6 .

До початку апеляційного розгляду від прокурора ОСОБА_7 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, а тому суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без участі прокурора ОСОБА_7 , який був належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного перегляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_5 , який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши витребувані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Оскільки апелянтом оспорюється ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , апеляційний суд перевіряє оскаржуване рішення в цій частині.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На переконання апеляційного суду вказані вимоги слідчим суддею були дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 06.03.2024 року до ЄРДР за №0000111 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.3 КК України.

06 березня 2024 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

07 березня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст.332 КК України, а саме - у незаконному переправленні осіб через державний кордон, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, щодо декількох осіб,з корисливих мотивів.

За підозрою, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- IX (з подальшими його продовженнями) на території України введений воєнний стан у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України. Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на отримання доходу внаслідок незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , на початку березня 2024 року з метою отримання доходу внаслідок організації та незаконного переправлення осіб через державний кордон України, встановив осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , на його транспортному засобі, який перебував у його користуванні, для доставки осіб до ділянки державного кордону України, а також здійснював безпосереднє доставлення до кордону осіб, та їх інструктував щодо порядку подальших дій при незаконному переправленні через державний кордон України. З цією метою, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , підшукали осіб з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , завчасно обумовили із зазначеними чоловіками порядок незаконного переправлення через державний кордон України, вартість такого переправлення у розмірі: 2500 доларів США для ОСОБА_9 , та 2500 доларів США для ОСОБА_10 , а також спосіб надання коштів та порядок їх дій. В подальшому, 05.03.2024 року, діючи згідно з інструкціями та вказівками, отриманими від ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , в м. Хотин Чернівецького району Чернівецької області, сіли транспортний засіб ОСОБА_12 , в подальшому приблизно о 23 год. 00 хв. цього ж числа прибули в смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, де вже в автомобілі ОСОБА_6 , марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 , перебували до ранку на АЗС «Євро Нафта». Після чого, 06.03.2024 приблизно о 05 год. 00 хв. ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_12 , з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, попрямував в бік с. Руська Вижницького району Чернівецької області по заздалегідь придуманому плану та маршруту, на транспортному засобі марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 , що перебував у його користуванні, діючи з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, перевозячи ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , у бік державного кордону України де в АДРЕСА_2 їх висадили та направили в бік державного кордону України за попередньо обдуманим ними маршрутом, однак невдовзі їх протиправні дії були виявлені та припинені працівниками прикордонної служби.

В рамках даного кримінального провадження 06.03.2024 року в АДРЕСА_2 було оглянуто автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , а фактичним користувачем на момент вчинення злочину був гр. ОСОБА_6 , автомобіль в ході огляду вилучено та затримано, так як вказаний транспортний засіб має по даному кримінальному провадженні значення засобу вчинення злочину.

Також в ході огляду автомобіля марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на транспортний засіб «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 .

Постановою заступника начальника СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_16 від 06.03.2024 року автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 було визнано речовими доказами.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді, серед іншого було накладено арешт на автомобіль марки «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ,

Слідчий суддя приймаючи таке рішення вказав, що метою та підстави для накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію ТЗ є забезпечення збереження даних речових доказів.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію ТЗ, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Колегія судді ретельно перевірила доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 та встановила наступне.

Доводи апелянта про необґрунтованість підозри є безпідставними, оскільки причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення підтверджене наданими до клопотання матеріалами справи.

Доводи апелянта, про те, що законним користувачем транспортного засобу є батько ОСОБА_6 - ОСОБА_13 для якого автомобіль є необхідним для вирішення побутових потреб та поїздки до медичних закладів - не підтверджені.

Твердження апелянта про те, що власник майна ОСОБА_8 не має відношення до кримінального провадження не є достатньою підставою для відмови у накладенні арешту, враховуючи те, що автомобіль який на нього зареєстрований використовувався, як знаряддя вчинення злочину.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Оскільки в даному випадку ідеться про накладення арешту на транспортний засіб «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 з метою забезпечення збереження цих речових доказів, такий арешт може бути накладений на майно ОСОБА_8 , який не фігурує в рамках даного кримінального провадження.

Для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів КПК України передбачено дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК (частина 3 статті 170 КПК України).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу причетність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Враховуючи обставини можливого вчинення злочину, який розслідується у цьому кримінальному провадженні, існує сукупність розумних підозр вважати, що автомобіль «FORD TRANSIT CONNECT» н.з. НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Слідчий суддя дотримався вимог п.п. 5, 6 ч.2 ст. 173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до негативних наслідків для проведення досудового розслідування, таких як приховування, пошкодження чи псування майна.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 березня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000111 від 06.03.2024 року без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_17 , підпис) (ПІБ)

26.03.2024 року

(дата засвідчення копії)