Провадження № 1-кс/554/3933/2024
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000098 від 09.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому прохав накласти арешт шляхом заборони на право відчуження та розпорядження транспортним засобом марки та моделі: HYUNDAI ACCENT, 2012 року випуску, номер та серія знака: НОМЕР_1 , дата реєстрації: 21.10.2023, номер кузова: НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_2 .

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вказане клопотання з метою забезпечення арешту майна прохав розглянути за відсутності підозрюваного, його захисника та власника майна.

Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі власника на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання прокурора про арешт майна без повідомлення підозрюваного його захисника та власника майна.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 від 09.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження службові особи відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті з використанням наданого їм службового становища отримують неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання та водіїв транспортних засобів за нескладення актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У вказаному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України, 19.03.2024 старшому державному інспектору відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_4 та старшому державному інспектору відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

З цією метою слідчий за погодження із прокурором 19.03.2024 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: транспортного засобу марки та моделі: HYUNDAI ACCENT, 2012 року випуску, номер та серія знака: НОМЕР_1 , дата реєстрації: 21.10.2023, номер кузова: НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61, 3 кв.м., яка на праві приватної спільної часткової власності у розмірі частки 1/2 належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2024, вказане клопотання задоволено в повному обсязі та накладено арешт на зазначене майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Водночас, при виконанні рішення суду встановлено, що вказаний транспортний засіб 22.03.2024 переоформлений ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є рідною дочкою останнього.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 , виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи те, що арешт може бути накладений лише на те майно, яке є власністю підозрюваного чи обвинуваченого, беручи до уваги, що на час розгляду клопотання слідчого ОСОБА_5 не є власником транспортного засобу марки та моделі: HYUNDAI ACCENT, 2012 року випуску, номер та серія знака: НОМЕР_1 , дата реєстрації: 21.10.2023, номер кузова: НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_2 , яка передана ним у власність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України ,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1