печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «БУКОВЕЛЬ», про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «БУКОВЕЛЬ», звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить скасувати арешт з майна.

В обґрунтування вимог клопотання заявник зазначає, що арешт на кошти накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 підтримав клопотання в повному обсязі та просив задовольнити. Також зазначив, що жодній посадовій особі підприємства підозри не вручено.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 року № 757/56264/23-к клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 задоволено та накладено арешт на майно.

Згідно ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з засади змагальності кримінального провадження, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту заявником доведено, що арешт накладенно незаконно, у цьому потреба відпала, оскільки органом досудового розслідування не надано належних та допустимих доказів, обґрунтованих тверджень на підтвердження того, що земельні ділянки ТОВ «БУКОВЕЛЬ» є об`єктом кримінально протиправних дій та такими, що були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Право власності на нерухоме майно, на яке було накладено арешт, набуто ТОВ «БУКОВЕЛЬ» у передбаченому законом порядку. Земельні ділянки набуті Товариством у власність на підставі ухвалення загальними зборами учасників ТОВ «БУКОВЕЛЬ» рішень про збільшення частки в Статутному капіталі Товариства за рахунок передання у його власність земельних ділянок та Актів приймання-передання нерухомого майна (такі рішення прийнято у період з 01 по 05 серпня 2016 року, відповідно, право власності ТОВ «БУКОВЕЛЬ» на зазначені земельні ділянки виникло на початку серпня 2016 року).

Відповідно до інформації ДП «Івано-Франківський науково-дослідний інститут» від 16.02.2024 № 37:

- земельні ділянки з кадастровими номерами: :22:002:1699, :22:002:1700, :22:002:0235, :22:002:2136 (поділено на :22:002:2613, :22:002:2614) сформовані на підставі первинно набутої у власність земельної ділянки площею 156 га на підставі відповідного рішення Поляницької сільської ради № 96 «Про продаж земельних ділянок не сільськогосподарського призначення» та договору купівлі-продажу нерухомого майна (листопад 2004);

- земельні ділянки з кадастровими номерами: :22:002:0885, :22:002:0893 сформовані на підставі первинно набутої у власність земельної ділянки площею 137 га на підставі відповідного рішення Яремчанської міської ради «Про продаж земельних ділянок у приватну власність для здійснення підприємницької діяльності» № 41-3/2006 та договору купівлі-продажу нерухомого майна (серпень 2006);

- земельна ділянка з кадастровим номером :22:002:1985, виникла з первинно набутої у власність земельної ділянки площею 230 га на підставі відповідного рішення Поляницької сільської ради № 116 від 23.04.2008 з цільовим призначенням - будівництво рекреаційного комплексу.

Земельні ділянки першочергово у період з 2004 по 2008 роки вибули з державної власності на підставі рішень сесій Поляницької сільської та Яремчанської міської рад внаслідок приватизації не сільськогосподарських земель для будівництва рекреаційних об`єктів, з цільовим призначенням - рекреація, вид користування - будівництво об`єктів рекреації.

Відповідно до інформації Поляницької сільської ради від 19.02.2024 № 245-05-5 земельні ділянки з кадастровими номерами: :22:002:1699, :22:002:1700, :22:002:2613, :22:002:2614, :22:002:0474, :22:002:1985, :22:002:0885, :22:002:0893, :22:002:0235, :22:002:0474 згідно відомостей генерального плану - мають рекреаційне призначення та розташовані в межах населеного пункту с. Поляниця у рекреаційній зоні.

Відомості, викладені в листах ДП «Івано-Франківський науково-дослідний інститут» від 16.02.2024 № 37 та Поляницької сільської ради від 19.02.2024 № 245-05-5 спростовують будь-яку належність арештованих земельних ділянок до земель лісового фонду, що стало основною підставою для накладення на них арешту.

Як зазначає заявник, відповідно до інформації Філії «Ворохтянське лісове господарство» ДП «Ліси України» від 13.02.2024 № 74 (до складу входить Ворохтянське та Поляницьке лісове господарство) повідомляє, що не володіє інформацією, чи арештовані земельні ділянка було виділено із лісового фонду та чи вони належать до лісового масиву, оскільки землевпорядна документація щодо меж вказаних лісових господарств перебуває ще у процесі виготовлення.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, ніхто не може протиправно позбавлений права власності.

Слідчий суддя наразі вважає, що наявне неспівмірне обмеження права власності з метою кримінального провадження.

Кримінальне провадження розслідується за фактом вчинення колишнім начальником ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківуській області ОСОБА_7 разом із колишніми заступниками ГУ Держгеокадастру ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими особами, які організували злочинну схему щодо незаконного розподілу земельних ділянок, частина яких являється землями лісового фонду. Відтак, на думку органу досудового розслідування, група осіб, зловживаючи службовим становищем, з метою отримання неправомірної вигоди здійснили неправомірні ді, повязані із приватизацією земельних ділянок у межах лісових фондів ДП «Надвірнянське ЛГ» та ДП «Ворохтянське ЛГ», а також сприяли в одержанні дозволів на виділення земельних ділянок.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series А № 98). Зі змісту ухвали випливає, що при накладенні арешту на майно заявника питання законності і розумності, пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти не досліджувалось взагалі.

Таким чином, виділення земельних ділянок відбулось задовго до періоду, який досліджується в межах предмету досудового розлідування та не стосується власників.

Тому позбавлення власника майна права розпоряджатися власним майном за умови невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, недоведеності його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні № 0001195 щодо службових злозинів інших осіб та його невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у його право володіти своїм майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.2, ч.2 п.1 ст. 174 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ТОВ «БУКОВЕЛЬ», про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023 у справі № 757/56264/23-к, а саме з:

- земельної ділянки :22:002:1699, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ» ();

- земельної ділянки :22:002:1700, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ» ();

- земельної ділянки :22:002:2613, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ» ();

- земельної ділянки :22:002:2614, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 110, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ» ();

- земельної ділянки з кадастровим номером: :22:002:0474, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковель» ();

- земельної ділянки з кадастровим номером: :22:002:1985, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ» ();

- земельної ділянки з кадастровим номером: :22:002:0885, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Буковель» ();

- земельної ділянки з кадастровим номером: :22:002:0893, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ» ();

- земельної ділянки з кадастровим номером: :22:002:0235, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВЕЛЬ» ();

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1