ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність керівника П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

На таке судове рішення військовою частиною НОМЕР_1 в особі представника ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою задовольнити скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язати керівника П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_7 після внесення відомостей до ЄРДР надати військовій частині відповідний витяг з ЄРДР.

Апелянт зазначає, що висновок слідчого судді про відсутність у заяві про вчинення кримінального правопорушення даних,які би свідчили про ознаки злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є не вірним, оскільки солдат ОСОБА_8 не з`явився вчасно на службу після проходження стаціонарного лікування та був відсутній на службі 5 діб,підтвердження щодо поважності причин відсутності на службі не надав.

Вважає, що такі дії військовослужбовця ОСОБА_8 у період воєнного стану містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Провадження№11-сс/822/160/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія:ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вказує, що внаслідок невнесення відомостей до ЄРДР вчинені військовослужбовцями кримінальні правопорушення залишаються безкарними на всіх стадіях,що зумовлює повторність вчинення таких вчинків внаслідок відсутності покарання та позбавляє командування бойових бригад реалізувати своє право на притягнення їх до відповідальності.

Також апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, мотивуючи тим, що об`єктивно військовій частині НОМЕР_1 стало відомо про наявність даної ухвали лише 20.05.2024 року в день її внесення до ЄСІТС, що унеможливлювало подання скарги відповідно до встановлених строків, а саме до 21.05.2024 року у зв`язку з виконанням бойових завдань. За таких обставин вважає, що строк на оскарження пропущений з поважних причин.

Апелянт належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду,до суду представник не з`явився, у апеляційній скарзі просив здійснювати апеляційний розгляд без його участі. За таких обставин неявка представника апелянта не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши надані матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ухвала слідчого судді винесена 16 травня 2024 року у судовому засіданні без участі представника заявника. Апелянтом є військова частина НОМЕР_1 , яка виконує бойове завдання за призначенням в безпосередній близькості з ворогом у визначених районах України, що об`єктивно перешкоджає у отриманні кореспонденції. Доводи, що про наявність оскаржуваного рішення апелянт дізнався 20.05.2024 року, не спростовані доказами. За таких обставин судова колегія вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Як вбачається матеріалів справи, 12.02.2024 року до ТУ ДБР у м. Хмельницькому було подане повідомлення військовою частиною НОМЕР_1 із заявою про вчинення солдатом ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

За змістом цього повідомлення, призваний по мобілізації солдат ОСОБА_8 з 22.12.2023 року по 27.12.2023 року не виконував службові обов`язки, проводив час на власний розсуд. Про причини та своє місце перебування військовослужбовець командування не повідомив та підтверджуючі документи не надав. (а.с.11-12).

До вказаного повідомлення військовою частиною було долучено документи згідно переліку(а.с.13-41)

Як вбачається з відповіді від 15.03.2024 року за підписом керівника П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР у місті Хмельницькому на адресу військової частини НОМЕР_1 , підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, оскільки у повідомленні не були зазначено фактичних обставин,які би об`єктивно свідчили про ознаки кримінального правопорушення.

Також вказано,що 27.12.2023 року солдат ОСОБА_8 самостійно прибув до підрозділу та приступив до виконання службових обов`язків, тому в його діях відсутній умисел щодо ухилення від військової служби.

(а.с.17-18)

14 травня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 подана скарга на бездіяльність керівника П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернівці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до ЄРДР (а.с.1-7).

Перевіривши доводи скарги та долучені до неї матеріали,слідчий суддя обгрунтовано відмовив у її задоволенні із посиланням на те,що підставами для внесення відомостей до ЄРДР є наявність у поданих заявах чи повідомленнях про злочин об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність конкретної події злочину,однак у заяві в/ч НОМЕР_1 таких обставин не вбачалось.

Із матеріалів справи,зокрема, виписки із медичної карти амбулаторного хворого за №6057 вбачається, що солдат ОСОБА_8 проходив стаціонарне лікування в ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» з 15.11.2023 року по 22.12.2023 року із діагнозом: посткомоційний синдром внаслідок МВТ(07.07.2022, 26.11.2022 року).

В анамнезі зазначено,що солдат ОСОБА_8 пішов служити добровольцем 25.02.2022 року у складі ДШВ,проходив службу у АДРЕСА_1 ,під Бахмутом,неодноразово потрапляв під обстріли,отримав травми у липні та листопаді 20222 року,на обліку у психіатричній лікарні з 2022 року.

(а.с.35 зворот-36)

27.12.2023 року солдат ОСОБА_8 самостійно прибув до підрозділу та приступив до виконання службових обов`язків,ці обставини у апеляційній скарзі не оспорюються.

Із пояснення ОСОБА_8 від 27.12.2023 року вбачається,що після виписки із психіатричної лікарні 22.12.2023 року був вимушений поїхати до матері,яка тяжко захворіла та потребувала допомоги,а його сестра не могла допомогти,оскільки була прооперована.Він возив матір до лікарів,а також сам проходив обстеження у військовому госпіталі,а 27.12.2023 року самостійно прибув у частину(а.с.34-35)

Даних, які би спростовували зазначені військовослужбовцем обставини, у справі немає.

Слідчий суддя правильно зазначив,що за нез`явлення із лікувального закладу вчасно ОСОБА_8 притягнутий до дисциплінарної відповідальності,а отже доводи апелянта про те,що дії солдата можуть залишитись безкарними,не відповідають фактичним обставинам справи.

Характеристика на солдата ОСОБА_8 свідчить, що службові обов`язки він виконує задовільно. ( а.с.39-зворот-40)

Відповідно до правових позицій, викладених у постанові Великої Палати ВС 30.01.2019 року та постанові ККС ВС від 30.09.2021 року, підставами початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення

Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Якщо такі ознаки відсутні,то заяви або повідомлення не вважаються такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Викладені вище фактичні обставини у їх сукупності свідчать,що керівник слідчого відділу обгрунтовано не вбачав підстав для внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви в/ч НОМЕР_2 .

Слідчий суддя,перевіривши зміст скарги на бездіяльність та долучені до неї докази,правильно відмовив у її задоволенні,вказавши,що у заяві не вбачається обставин,які би свідчили про кримінальне правопорушення та не наведено об`єктивних даних,які би вказували на реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

Керуючись ст.ст.405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити військовій частині НОМЕР_1 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 травня 2024 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3