Справа № 297/1225/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT), та його захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , перекладача ОСОБА_9 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції кримінальне провадження 11-кп/4806/205/23, за апеляційними скаргами захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поданих в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Франкфурт-на-Майні (Німеччина), Хуго Сінзеймер Штрасе, 15, громадянин Туреччини, одружений, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 08 (вісім) років з конфіскацією майна.

- за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 09 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 09 (дев`ять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) ухвалено рахувати з 09.03.2019.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення експертизи в сумі 2860 грн.

Речові докази: 59 одиниць брикетів з наркотичним засобом «героїн», загальною масою брутто 30,750 кілограм знищено; мобільний телефон марки «ІPhone», серійний номер: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung», серійний номер: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_3 , автомобіль чорного кольору марки «Renault Twingo», державний номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 з ключами запалювання до нього, - конфісковано в дохід держави.

Згідно вироку ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

-2-

На початку березня 2019 року громадянин Туреччини САХІН Седат (SAHIN SEDAT), перебуваючи на території Німеччини, вступив у злочинну змову з невстановленими особами щодо незаконного переміщення з України на територію країн Європейського Союзу наркотичного засобу «героїн».

Згідно досягнутої злочинної домовленості, ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) повинен прибути у заздалегідь обумовлений час та місце на територію України до м. Київ, де отримати партію наркотичного засобу «героїн», після чого приховати його в спеціально обладнаному для цього автомобілі та в подальшому здійснити перевезення партії наркотичного засобу територією України і незаконно перемістити його через митний кордон України та доставити до країн Західної Європи.

Діючи на виконання попередньої домовленості, 05.03.2019 САХІН Седат (SAHIN SEDAT), перебуваючи в м. Карлсруе (Німеччина), отримав від невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 автомобіль марки «Renault» державний номерний знак НОМЕР_3 , зі спеціально обладнаним тайником, розміщеним під дном даного автомобіля, та за вказівкою вищевказаної особи на даному транспортному засобі вирушив у напрямку України.

06.03.2019 ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) перетнув український корон в пункті пропуску «Краківець» та в ніч з 06.03.2019 на 07.03.2019 прибув до м. Київ, де зупинився в готелі «Восход». Перебуваючи в м. Київ, САХІН Седат (SAHIN SEDAT) повідомив про своє прибуття в обумовлене місце особі на ім`я ОСОБА_11 та наступного дня (07.03.2019, за вказівкою останнього, зустрівся з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , який прибув на місце зустрічі на автомобілі марки «BMW».

08.03.2019 в період з 14 по 16 год, ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) та особа на ім`я ОСОБА_13 прослідували на наявних в них автомобілях до невстановленого досудовим розслідуванням місця в межах м. Київ, де в подальшому отримали партію наркотичного засобу «героїн» в кількості 59 брикетів прямокутної форми, запаковані в полімерну плівку, після чого здійснили їх приховування в тайнику, спеціально обладнаному в дні автомобіля марки «Renault», на якому прибув САХІН Седат (SAHIN SEDAT). Отримавши вищевказаний наркотичний засіб та приховавши його в автомобілі, САХІН Седат (SAHIN SEDAT) вирушив з м. Київ в напрямку кордону України з Угорщиною, для подальшого виїзду з України та слідування до країн Західної Європи.

Діючи на досягнення кінцевої мети та попередньої злочинної домовленості, спрямованої на переміщення партії наркотичних засобів через митний кордон України і доставки її до країн ОСОБА_14 , 09.03.2019 о 12 год 30 хв САХІН Седат (SAHIN SEDAT) на автомобілі марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_3 , прибув в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС України. В ході проведення митного контролю у вказаному транспортному засобі виявлено спеціально обладнаний тайник, в якому ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) намагався незаконно перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю 59 брикетів спресованої порошкоподібної речовини світло-коричневого кольору, загальною вагою брутто 30,750 кг, яка 09.03.2019 за результатами проведення огляду місця події була виявлена та вилучена.

Відповідно до висновку експерта, виявлена речовина, яка міститься у вилучених в ході огляду місця події брикетах прямокутної форми, в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін). Загальна маса героїну у наданих на експертизу пресованих порошкоподібних речовинах коричневого кольору становить 13692,96 гр.

Згідно із списком № 1 таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, героїн відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

-3-

Відповідно до таблиці № 1, затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», наркотичний засіб «героїн» в кількості 13692,96 гр відноситься до особливо великих розмірів.

В поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) апеляційній скарзі, захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду від 16.02.2023 щодо ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) скасувати та ухвалити новий вирок, яким останнього виправдати за пред`явленим обвинуваченням. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом першої інстанції в порушення вимог ч. 2 ст. 439 КПК України, жодної вказівки Касаційного кримінального суду Верховного Суду, з викладених у постанові від 31.01.2022 не виконано. Розглядаючи кримінальне провадження суд не прийняв до уваги, що ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) не мав статусу підозрюваного в кримінальному провадженні, а факт невручення останньому підозри був підтверджений судом касаційної інстанції. Окрім того, у вироку суду не зазначено, якими саме доказами, що були досліджені в судовому засіданні підтверджується вина ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Також клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 09.03.2019, оскільки вказаний огляд проведено за відсутності ухвали слідчого судді та слідчим під виглядом слідчої дії огляду, було проведено іншу слідчу дію обшук. Предметом дослідження була не ділянка місцевості, як зазначено у протоколі, а транспортний засіб. Крім того, вказану слідчу дію проведено з грубим порушенням права на захист підозрюваного САХІ Седат (SAHIN SEDAT). В ході судового розгляду встановлено, що з моменту поміщення автомобіля марки «Renault» під керуванням ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) в зону поглибленого огляду, останній перебував у кайданках в окремому закритому приміщенні кілька годин до початку огляду транспортного засобу слідчим, а також під час проведення огляду транспортного засобу був присутній перекладач з німецької мови, якою ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) не володіє. Тобто огляд місця події від 09.03.2019, який був оформлений протоколом, проведений за участю ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT), який на той час вже мав статус підозрюваного, без виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України, без роз`яснення прав на зрозумілій йому мові, в тому числі права на захист та без повідомлення підстав затримання. Також вказаний протокол огляду місця події від 09.03.2019 не містить відомостей про існування додатків у вигляді фототаблиці, копій документів тощо. Також захисник наголошує, що суб`єктивна сторона злочинів що інкриміновані ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) виражається у формі прямого умислу. Отже злочини передбачені ч. 3 ст. 305 та ч. 3 ст. 307 КК України характеризуються лише прямим умислом, тобто коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачила його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. За відсутності зазначеної обов`язкової складової, відсутній сам склад злочину передбачений вище вказаними нормами КК України. З показань обвинуваченого ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) вбачається, що на прохання ЕСАД Кара, директора нічного клубу, де він працював охоронцем, відігнав автомобіль марки «Renault», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 в м. Київ (Україна) щоб передати його громадянину на ім`я ОСОБА_15 Тексі ОСОБА_16 , з яким не знайомий. В м. Києві САХІН Седат (SAHIN SEDAT) зустрівся з останнім і передав автомобіль. МЕХМЕД Тексі ОСОБА_16 відлучився на автомобілі у невідомому напрямку щоб перевірити транспортний засіб на технічний стан і повернувся через 40 хв при цьому заявив, що автомобіль він не забирає. САХІН Седат (SAHIN SEDAT) зателефонувавдиректору ОСОБА_17 і повідомив про ситуацію, що

-4-

автомобіль у нього не беруть. По вказівці директора автомобіль він мав повернути в Німеччину. Про те, що в автомобілі знаходиться схованка він не знав. Зовні та з салону автомобіля тайник не видно. Перед поїздкою він автомобіль не оглядав. Про те, що в тайнику автомобіля знаходились наркотичні засоби ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) не знав. Коли, де та при яких обставинах, а також хто саме наркотичні засоби поклав у схованку автомобіля йому не відомо. Встановлення самого факту, що ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) керував транспортним засобом в якому виявлено схованку із забороненою речовиною, враховуючи, що він не є власником цього автомобіля, ним не користувався раніше, тобто не був обізнаний про зазначену обставину, в ході досудового слідства та в судовому засіданні давав правдиві та послідовні показання, є явно недостатнім для доведення його винуватості. За вище вказаних обставин, судом невірно застосовано закон про кримінальну відповідальність та притягнуто до відповідальності особу ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) фактично за відсутності доказів винуватості особи.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду від 16.02.2023 щодо ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що судом порушено вимоги щодо змісту вироку, оскільки оскаржуваний вирок не містить даних про місце народження обвинуваченого, як того вимагає п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України. Також вирок не містить викладення та посилання формулювання обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) та викладено в обвинувальному акті, мотивувальна частина вироку починається з обставин, встановлених судом, проте не містить посилання на докази на підтвердженні встановлених судом обставин. Між тим, матеріали судового провадження не містять жодного доказу змови ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) з іншими особами, а також щодо придбання, отримання та приховування ним спільно з іншими особами в транспортному засобі партії наркотичної речовини, його обізнаності та усвідомлення наявності в транспортному засобі, який не є його власністю, обладнаної схованки та наявності заборонених речовин в ній. Показання працівників митниці цих обставин не підтверджують, оскільки вони були очевидцями подій, що мали місце в зоні митного контролю «Лужанка». Злочини передбачені ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України характеризуються лише прямим умислом, тобто коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачила його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. За відсутності зазначеної обов`язкової складової, відсутній сам склад злочину передбачений вище вказаними нормами КК України. Встановлення самого факту, що ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) керував транспортним засобом в якому виявлено схованку із забороненою речовиною, враховуючи, що він не є власником цього автомобіля, ним не користувався раніше, тобто не був обізнаний про зазначену обставину, в ході досудового слідства та в судовому засіданні давав правдиві та послідовні показання, є явно недостатнім для доведення його винуватості. Окрім того, судом першої інстанції не виконано жодної вказівки Касаційного кримінального суду Верховного Суду, які викладені у постанові від 31.01.2022, які є обов`язковими для виконання. Також захисник наголошує на недопустимості як доказу, зокрема, протоколу огляду місця події від 09.02.2019, оскільки такий огляд проведено за відсутності ухвали слідчого судді та слідчим під виглядом слідчої дії огляду, було проведено іншу слідчу дію обшук. Предметом дослідження була не ділянка місцевості, як зазначено у протоколі, а транспортний засіб. Крім того, вказану слідчу дію проведено із грубим порушення права на захист підозрюваного САХІН Седат (SAHIN SEDAT). В ході судового розгляду встановлено, що з моменту поміщення автомобіля марки «Renault» під

-5-

керуванням САХІН Седат (SAHIN SEDAT) в зону поглибленого огляду, останній перебував у кайданках в окремому закритому приміщенні кілька годин до початку огляду транспортного засобу слідчим, а також під час проведення огляду транспортного засобу був присутній перекладач з німецької мови, якою САХІН Седат (SAHIN SEDAT) не володіє. Огляд місця події від 09.03.2019, який був оформлений протоколом, проведений за участю САХІН Седат (SAHIN SEDAT), який на той час вже мав статус підозрюваного, без виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України, без роз`яснення прав на зрозумілій йому мові, в тому числі права на захист та без повідомлення підстав затримання. Окрім того, виконання ухвали слідчого судді про проведення обшуку в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко- та відеозаписувальних засобів ( ч. 1 ст. 107 КПК), однак ця вимога не була дотримана, що тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих результатів. Висновок експерта від 26.03.2019 за № 6/207, на його думку, має похідний характер від предметів (59 брикетів з речовиною), вилучених у ході огляду місця події, оскільки предмети, які були об`єктами експертного дослідження, було отримано з порушенням встановленого кримінальним процесуальним законом порядку, тому і висновок експерта не може бути допустимим доказом. Інформації Укрбюро Інтерполу, ФОП ОСОБА_18 , МОВР Чоп ДПСУ, не є доказом в розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України. Окрім того, матеріали кримінального провадження не містять перекладів повідомлення про підозру та обвинувального акту засудженому мовою, якою він володіє. Суд не переконався, в компетентності перекладачів. Стороні захисту не були відкриті відомості про призначення та результати молекулярно-генетичної та дактилоскопічної експертиз в порядку ст. 290 КПК України, не відображено дані про них в реєстрі матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим останній не відповідає вимогам КПК. Матеріали кримінального провадження не містять витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого САХІН Седат (SAHIN SEDAT) та його захисників-адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, промову прокурора, яка висловила заперечення щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

-6-

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку окрім іншого повинна містити докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005, тягар доказування винуватості лежить на стороні обвинувачення.

Проте, постановивши обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, суд першої інстанції даних вимог Конвенції та кримінального процесуального закону не виконав.

З вироку вбачається, що допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України не визнав та показав, що в один з днів березня 2019 року громадянин ОСОБА_11 , попросив його поїхати на автомобілі марки «Renault», номерний знак НОМЕР_3 , в м. Київ, де з ним зв`яжеться особа на ім`я ОСОБА_19 . На третій день по прибуттю до м. Києва йому зателефонував ОСОБА_19 та вони домовилися про зустріч. ОСОБА_20 приїхав на місце зустрічі на автомобілі марки «BMW», сів у автомобіль марки «Renault» і сказав йому, що їде на автосервіс перевірити стан цього автомобіля, а він залишився чекати ОСОБА_20 . Приблизно через 40 хв повернувся ОСОБА_20 Таксі ОСОБА_21 і сказав, що автомобіль йому не підходить, його необхідно забирати назад в Німеччину, і що це погоджено з ОСОБА_11 . Він по телефону зв`язався з ОСОБА_11 і той, в свою чергу, наказав повернути автомобіль назад. Тоді ОСОБА_19 сказав, що йому необхідно буде їхати через Угорщину, а не через Польщу та наполягав на цьому, пояснивши, що так буде краще. Після чого він виїхав з м. Києва в напрямку угорського кордону, одну ніч він дорогою заночував в готелі недалеко до кордону, а ранком поїхав в напрямку кордону з Угорщиною. Коли він під`їхав до пункту пропуску на кордоні прикордонники його запитували, чи знаходяться в автомобілі якісь заборонені речі, на що він спокійно відповідав, що ні, можна автомобіль оглядати, і що він не його власний. Під час огляду прикордонники виявили в автомобілі, на якому він їхав, наркотичні засоби, що його здивувало. На пункті пропуску його завели у невелику кімнату, одягли йому на руки кайданки і деякий час він знаходився там. Потім прибули 5-6 працівників поліції, стали перевіряти автомобіль, на якому він їхав, підвели його до автомобіля і він побачив, що перед переднім пасажирським сидінням було вийнято дно і було видно, що там було напхано щось об`ємне. Він сказав працівникам поліції, що те йому не належить. Потім йому повідомили, що виявлена речовина - це героїн. Про наявність в автомобілі наркотичних засобів він не знав, перед виїздом з м. Києва поверхнево оглядав автомобіль і нічого підозрілого не помітив. ОСОБА_22 йому про це було відомо, він обов`язково повідомив такий факт працівникам поліції. До наркотичних засобів він жодного відношення не має, ніколи цим не займався.

-7-

Не погодившись з вказаними показаннями обвинуваченого та правовою позицією сторони захисту, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) у вчиненні кримінальних правопорушень, на підставі показань свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та письмових доказів, зокрема: протоколу огляду місця події від 09.02.2019, висновку експерта № 6/207 від 26.03.2019, оглядом диску з відеозаписом, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 18.04.2019, протоколу огляду документів від 24.05.2019.

Колегія суддів уважає, що зі змісту обвинувального вироку неможливо визначити, на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку про підтвердження тих обставин, які ставляться ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) у вину за змістом обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, визнаного судом доведеним, оскільки у вироку міститься лише перелік доказів, які суд позиціонує у якості таких, однак відсутній належний аналіз цих доказів у контексті тих обставин, які цими доказами підтверджуються.

Згідно вимог до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається з обвинувачення, визнаного судом доведеним, на початку березня 2019 року громадянин Туреччини САХІН Седат (SAHIN SEDAT), перебуваючи на території Німеччини, вступив в злочинну змову з невстановленими особами щодо незаконного переміщення з України на територію країн Європейського Союзу наркотичного засобу «героїн». Згідно досягнутої злочинної домовленості, ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) повинен прибути у заздалегідь обумовлений час та місце на територію України до м. Київ, де отримати партію наркотичного засобу «героїн», після чого приховати його в спеціально обладнаному для цього автомобілі та в подальшому здійснити перевезення партії наркотичного засобу територією України і незаконно перемістити його через митний кордон України та доставити до країн Західної Європи. Діючи на виконання попередньої домовленості, 05.03.2019 САХІН Седат (SAHIN SEDAT), перебуваючи в м. Карлсруе (Німеччина), отримав від невстановленої особи на ім`я ОСОБА_11 автомобіль марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_3 , зі спеціально обладнаним тайником, розміщеним під дном даного автомобіля, та за вказівкою вищевказаної особи на даному транспортному засобі вирушив в напрямку України. 06.03.2019 САХІН Седат (SAHIN SEDAT) перетнув український корон в пункті пропуску «Краківець» та в ніч з 6 на 7 березня 2019 року прибув до м. Київ, де зупинився в готелі «Восход». Перебуваючи в м. Київ, САХІН Седат (SAHIN SEDAT) повідомив про своє прибуття в обумовлене місце особі на ім`я ОСОБА_11 та наступного дня (07.03.2019), за вказівкою останнього, зустрівся з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_12 , який прибув на місце зустрічі на автомобілі марки «BMW». Надалі, 08.03.2019 в період з 14 по 16 год ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) та особа на ім`я ОСОБА_12 прослідували на наявних в них автомобілях до невстановленого досудовим розслідуванням місця в межах м. Київ, де в подальшому отримали партію наркотичного засобу «героїн» в кількості 59 брикетів прямокутної форми, запаковані в полімерну плівку, після чого здійснили їх приховування в тайнику, спеціально обладнаному в дні автомобіля марки «Renault», на якому прибув САХІН Седат (SAHIN SEDAT). Отримавши вищевказаний наркотичний засіб та приховавши його в автомобілі, САХІН Седат (SAHIN SEDAT) вирушив з м. Київ в напрямку кордону України з Угорщиною, для подальшого виїзду з України та слідування до країн Західної Європи. Діючи на досягнення кінцевої мети та попередньої злочинної домовленості, спрямованої на переміщення партії наркотичних засобів через митний кордон України і доставки її до країн ОСОБА_14 , 09.03.2019 о 12 год 30 хв САХІН Седат (SAHIN SEDAT) на автомобілі марки «Renault»,

-8-

державний номерний знак НОМЕР_3 , прибув в зону митного контролю митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС України. В ході проведення митного контролю у вказаному транспортному засобі виявлено спеціально обладнаний тайник, в якому САХІН Седат (SAHIN SEDAT) намагався незаконно перемістити через митний кордон України, з приховуванням від митного контролю 59 брикетів спресованої порошкоподібної речовини світло-коричневого кольору, загальною вагою брутто 30,750 кг, яка була виявлена та вилучена 09.03.2019 під час огляду місця події та яка в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено героїн (діацетилморфін), загальною масою 13692,96 г, що є особливо великими розмірами та відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Між тим, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) щодо непричетності його до вчинення кримінальних правопорушень, а також усвідомлення наявності в транспортному засобі, який не є його власністю, обладнаної схованки та наявності заборонених речовин в ній, залишились нез`ясованими і не спростованими.

Такі дії суду першої інстанції не відповідають вимогам ст. 2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципів верховенства права закріпленому в ст. 8 КПК України та суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню під час судового провадження.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 94 КПК України, згідно яких повинен був оцінити докази не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку, сукупності та достатності, щоб дійти висновку про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України та доведеності чи недоведеності вини у їх вчиненні.

Таким чином, суд першої інстанції у своєму вироку, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, лише формально перерахував наведені докази, належної оцінки їм не дав та сформував висновок односторонньо без урахування всіх фактичних обставин кримінального провадження.

Як вбачається з апеляційних скарг захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сторона захисту просила скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, ненадання оцінки доказам в частині їх допустимості. Ці доводи апеляційних скарг знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Разом з тим, судом першої інстанції не виконано жодної вказівки ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 19.05.2022, зокрема і щодо порушення права САХІН Седат (SAHIN SEDAT) на справедливий суд та на захист з огляду на не пред`явлення останньому підозри в передбаченому кримінально процесуальним законом порядку, про що окремо наголошувалось і в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31.01.2022.

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності має бути терміново і докладно повідомлений мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому обвинувачення.

-9-

Повідомлення про підозру є одним з визначальних етапів стадії досудового розслідування, що повинен обумовлюватися формуванням законної та обґрунтованої підозри, а також забезпеченням підозрюваній особі можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами.

Сама процедура здійснення повідомлення про підозру особи характеризується конкретними вимогами до сторони обвинувачення, що мають бути дотримані нею під час вчинення такої процесуальної дії.

Недотримання встановлених законом приписів повідомлення про підозру особи породжує негативні правові наслідки з точки зору дотримання принципів верховенства права та законності у кримінальному провадженні, які мають безпосередній результат, що повинен розглядатися як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, недійсність процесуальної дії та не набуття особою процесуального статусу підозрюваного.

Оскільки повідомлення про підозру є визначальним для початку процедури зібрання доказів винуватості щодо конкретно визначеної підозрюваної особи, недійсність даної процесуальної дії має наслідком недопустимість таких доказів.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Право на безоплатний переклад у разі, якщо обвинувачений не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, є одним з спеціальних елементів права на справедливий суд, яке гарантовано цією статтею.

Стаття 29 КПК України передбачає, що особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи не достатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

За змістом ст. 276 КПК України процедура здійснення повідомлення про підозру включає в себе складання письмового повідомлення про підозру та відповідно його вручення підозрюваному уповноваженою особою. Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

-10-

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.03.2019, САХІН Седат (SAHIN SEDAT) було затримано на підставі ст. 208 КПК України о 19 год 30 хв в зоні митного контролю на митному пості «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС. Доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги було видано адвокату ОСОБА_26 лише о 22 год 15 хв 09.03.2019.

Окрім того, в матеріалах кримінального провадження наявний переклад письмового повідомлення про підозру на турецьку мову, який не містить дати її складання та відомостей про її вручення обвинуваченому. До того ж зазначений процесуальний документ був предметом дослідження суду першої інстанції, однак у вироку жодної правової аргументації на предмет дотримання права САХІН Седат (SAHIN SEDAT) на справедливий суд та на захист з огляду та пред`явлення останньому підозри в передбаченому кримінально процесуальним законом порядку не наведено.

Також судом проігноровано доводи сторони захисту, які були предметом розгляду судів апеляційної й касаційної інстанції, на предмет відсутності в матеріалах кримінального провадження підтвердження повноважень старшого слідчого ОСОБА_27 щодо проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, а відтак і здійснення досудового розслідування.

Також залишились не спростованими твердження сторони захисту про те, що огляд місця події від 09.03.2019, який був оформлений протоколом, проведений за участю САХІН Седат (SAHIN SEDAT), який на той час вже мав статус підозрюваного, без виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України, без роз`яснення прав на зрозумілій йому мові, в тому числі права на захист та без повідомлення підстав затримання. Крім того, залишились не з`ясованими та не спростованими доводи захисників щодо дотримання слідчим вимог ч. 1 ст. 107 КПК України при проведенні обшуку, а відтак і про недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих результатів.

Окрім іншого, не були предметом дослідження й доводи про недопустимість як доказу висновку експерта від 26.03.2019 за № 6/207, з огляду на те, що предмети, які були об`єктами експертного дослідження, було отримано з порушенням встановленого кримінальним процесуальним законом порядку.

Тобто, суд першої інстанції мав перевірити і проаналізувати всі доводи, наведені стороною захисту, зокрема й обвинуваченим, зіставити їх з наявними у справі матеріалами та дати на кожен доречний і важливий аргумент сторони вичерпну відповідь у своєму рішенні, пославшись на відповідну норму права.

Разом з тим суд формально навів у вироку докази, які були покладені в основу вироку, зазначив, що вони є належними і допустимими. Проте, жодних відповідей на доводи сторони захисту щодо недопустимості конкретних доказів суд не навів, натомість, зазначив, що вони є належними і допустимими, пославшись на відповідність усіх доказів вимогам ст. 86 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду щодо винуватості обвинуваченої, у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, і в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, не проаналізував і не вмотивував у вироку показання допитаних в

-11-

судовому засіданні осіб, а лише обмежився формальним викладенням їх у вироку без будь-якої оцінки хоча б одного з них, фактично вдавшись до дублювання змісту обвинувального акту, не зазначивши які саме обставини правопорушення цим підтверджуються.

Аналогічної позиції дійшов і Касаційний кримінальний суд Верховного Суду, виклавши її у постановах від 21.03.2024 (справа № 303/5635/21, провадження № 51-5169 км 23), від 31.01.2023 (справа № 688/2017/15-к,провадження № 51-2573км21), від 03.05.2023 (справа № 443/2309/13-к, провадження № 51-1319км23), де, окрім іншого, зазначено про обов`язок суду проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні всі доводи захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого.

Зазначені порушення КПК України, на думку апеляційного суду, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому це порушення визнається судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд уважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких слідує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

За наявності зазначеного вище допущеного судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, вирок суду не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Оскільки порушення вимог кримінального процесуального закону було допущене у ході судового розгляду в суді першої інстанції і саме цей суд має повноваження на вчинення процесуальних дій, направлених на усунення порушень, на які вказано вище, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону в ході апеляційного розгляду справи.

-12-

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21.06.2007, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Зокрема, безпосередній розгляд кримінального провадження апеляційним судом, як судом першої інстанції, фактично позбавляє учасників судового процесу реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, яке передбачено ст. 129 Конституції України.

Колегія суддів уважає призначення нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції зможе найбільш повно та ефективно забезпечити змагальність процесу, реалізацію сторонами їх прав та виконання обов`язків, дозволить повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення та перевірити доводи сторін.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати вище наведене, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, з урахуванням положень, передбачених ст. 17, 23, 94, 95 КПК України, з дотриманням прав учасників процесу, ретельно перевірити доводи, зазначені в апеляційних скаргах захисників, виконати вказівки ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 19.05.2022і в залежності від здобутого постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Задовольняючи частково апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційних скарг сторони захисту підлягають ретельній перевірці та оцінці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

При вирішенні питання в частині запобіжного заходу, апеляційний суд враховує положення ст. 419 КПК України, а також ст. 177, 194 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд уважає, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що обвинувачений ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT), перебуваючи на волі, може переховуватися від суду.

З огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) та покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, а також дані про особу обвинуваченого, існують обґрунтовані підстави уважати, що ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду.

Тому, на переконання апеляційного суду, наведені вище обставини викликають необхідність тримання обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ) під вартою.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , поданих в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) задовольнити частково .

-13-

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.02.2023 щодо САХІН Седат (SAHIN SEDAT) скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо САХІН Седат (SAHIN SEDAT) в суді першої інстанції в іншому складі.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_6 (SAHIN SEDAT) строк тримання під вартою до 06.07.2024 включно.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді