Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/2651/24
Провадження № 1-кп/644/564/24
УХВАЛА

Іменем України

16 квітня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2024 року за №0000298, відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Скрипаї, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, одруженого, є людиною з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Первомайськ, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

11.04.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова надійшов відповідний обвинувальний акт. Обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За клопотанням захисника підготовчий розгляд справи відкладений до 13.00 години 06 травня 2024 року.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинувачених спливає 20.04.2024 року прокурором подані клопотання про його продовження на строк 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прокурором зазначено, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі строком до 7 років, на території України по теперішній час триває воєнний стан, тому у разі визнання їх винними у вчиненні даного злочину, в якому вони обвинувачуються, та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі, це може викликати загрозу їх втечі, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Також, є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 маючи можливість вільно пересуватись, зможуть незаконно впливати на потерпілих та свідка у даному кримінальному провадженні, які проживають у одному під`їзді з обвинуваченими, та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, перебуваючи під психологічним або фізичним впливом(враховуючи характер вчиненого правопорушення) можуть змінити свої показання на користь обвинувачених, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки щодо нього наявне ще одне кримінальне провадження від 11.03.2021 року за ч. 1 ст. 263 КК України, яке перебуває в суді, рішення по якому до теперішнього часу не прийнято, тому останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та викладені в них доводи, просив їх задовольнити.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримали, зазначали, що обвинувачені повинні перебувати під вартою, мають побоювання щодо здоров`я та життя свого та своїх близьких, від обвинувачених надходили погрози, вони проживають в одному під`їзді, просили як найшвидше розглянути справу.

Захисник обвинувачених просив врахувати, що ризики наведені прокурором не доведені, а лише перелічені, є лише припущенням щодо можливості переховуватись, можливості вчиняти тиск, але при цьому, прокурором не наведено доводів щодо неможливості обрати іншій, більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт, який в повній мірі забезпечить виконання процесуальних обов`язків. Звертав увагу на те, що кваліфікація дії обвинувачених перевищена, в подальшому, сторона захисту буде наводити свої доводи щодо перекваліфікації даного правопорушення за менш тяжким складом, а саме за ст.125 КК України. Вважав, що враховуючі дані про особу обвинувачених домашній арешт буде достатнім заходом забезпечення, просив врахувати те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше до відповідальності не притягався, має місце проживання, обвинувачений ОСОБА_7 має місце реєстрації, проживання, одружений, тобто мають стійкі соціальні зв`язки. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 має інвалідність 2 групи, є ветераном військової служби, потребує медичного лікування, в умовах слідчого ізолятора це неможливо, фактично він залишається без отримання належного медичного догляду.

Обвинувачений ОСОБА_8 доводи захисника повністю підтримав, вважав, що він повинен перебувати під домашнім арештом.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи захисника щодо перекваліфікації, щодо зміни запобіжного заходу, зазначав, що він звертався в слідчому ізоляторі за медичною допомогою, оскільки має проблеми із болем в спині, але йому лише запропонували випити пігулку, допомоги не надавали.

Вирішуючи заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалами слідчих суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року обвинуваченим було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном 60 днів до 20 квітня 2024 року включно. Розмір застави не визначався.

Ухвали були предметом розгляду апеляційної інстанції та залишені без змін.

Оцінюючи доводи прокурора, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що наразі, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України щодо обох обвинувачених. Існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинувачених. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес, що існуєз урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Також, в рамках провадження не допитувались потерпілі та свідок, це не виключає імовірний ризик впливу обвинувачених, з урахуванням думки потерпілих, що була висловлена під час розгляду клопотання, даний ризик існує і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідка та дослідження їх судом.

Окрім того, продовжує існувати ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває ще одне провадження щодо обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить про імовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому, суд погоджується із доводами сторони захисту, що сама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не буже бути підставою для продовження строку тримання особи під вартою, але завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , що він одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, середньо-технічну освіту, є людиною з інвалідністю 2 групи, зі слів є ветераном військовї служби в Афганістані, який раніше не судимий, але щодо нього в провадженні іншого суду перебуває ще одне кримінальне провадження. Також, будь-яких даних щодо неможливості перебування його в умовах слідчого ізолятора суду не надано.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_8 , що не одружений, не судимий, з середньо-спеціальною освітою, не працює, мешкав в Харкові без реєстрації, раніше не судимий.

З урахуванням досліджених доводів сторін, пояснень щодо характеризуючих даних обвинувачених, суд вважає, що запобігти ризикам, що продовжують існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім того, з моменту обрання запобіжних заходів нових обставин, які не були враховані слідчим суддями при їх обранні, не встановлено. Доводи обвинувачених та сторони захисту були предметом оцінки апеляційною інстанцією та ухвали слідчих суддів залишені без змін.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 315, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 14.06.2024 року. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 14.06.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 16.04.2024 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1