ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14022/24

Провадження № 11-сс/4820/244/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , уродженця м. Одеса, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, у кримінальному провадженні №0000091 внесеному до ЄРДР 15.02.24 р.,-

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року,за результатами розгляду клопотання прокурора, ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, продовжено термін тримання під вартою до 19 липня 2024 року, включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 вересня 2023 року, в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 67 100 гривень, на обвинуваченого будуть покладені наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні та підозрюваними;

- здати на зберігання уповноваженому орану свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд у Україну (в разі їх наявності).

Своє рішення суд обґрунтовував тим, що враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає, продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків і співучасників кримінального правопорушення та вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим термін тримання під вартою підлягає продовженню.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року, змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Стверджує, що не вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 307 ч.2 КК України, будь-яких доказів його вини в інкримінованому йому злочині в матеріалах справи не має, а тому пред`явлене обвинувачення є незаконним.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу.

Прокурор заперечив проти її задоволення, вважав ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику суду.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовується в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного виходить, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що пунктом 3 статті 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. Зокрема, ЄСПЛ послався на практику застосування статті 5 Конвенції у рішення «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства». У вказаних рішеннях ЄСПЛ констатував, що основною метою статті 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Статтею 199 ч.6 КПК України передбачено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання судом першої інстанції вимог ст.177, 183, 184, 197, 199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Свершов проти України» тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Виходячи зі змісту ст.177 ч.2 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст.177 ч.1 КПК України.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, на розгляді у Хмельницькому міськрайонному суді перебуває обвинувальний акт у виділеному кримінальному провадженні №0000091 від 15.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч.2 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисних кримінальних правопорушень, не бажаючи ставати на шлях виправлення, вирішив вчинити нове умисне кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а саме, всупереч вимогам ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст.ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів, включених до списку № 1 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 19.03.2023, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням засобів мобільного зв`язку, вступив у злочинну змову з ув`язненим ДУ «Райківецька виправна колонія № 78» ОСОБА_8 , арештованим ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_9 , а також мешканцем м. Хмельницький ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), з метою здійснення незаконних придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичного засобу в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» з метою збуту серед арештованих осіб, які утримуються в даній установі.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 20.03.2023, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), в тому числі із використанням засобів мобільного зв`язку, умисно, незаконно, з метою подальших незаконних пересилання та збуту в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» придбали у невстановленої досудовим розслідуванням особи 0,06325 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено бупренорфіну, у вигляді 18 таблеток, який ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , з відома ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , почали умисно, незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Цього ж дня, 20.03.2023, у період часу з 13 по 14 годину, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , незаконно придбаний ними наркотичний засіб помістили у 9 згортків з прозорого синтетичного матеріалу, по 2 таблетки у кожен, які в свою чергу помістили у продукт харчування (ковбасу), чим приховали зазначений наркотичний засіб у посилці в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

В подальшому ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), 20.03.2023 близько 15 16 години, використовуючи рейсовий транспортний засіб сполученням «Доброгорща-Хмельницький», умисно, незаконно перевіз зазначений вище наркотичний засіб у прихованому вигляді в посилці з с. Гвардійське Хмельницького району до зупинки транспортних засобів «Речовий ринок», що по вул. Львівське шосе в м. Хмельницький, звідки переніс його до місця свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , де діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжив умисно, незаконно зберігати з метою подальшого незаконного пересилання та збуту в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Наступного дня, 21.03.2023 о 17 годині 58 хвилин, ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у відділенні № 9 ТОВ «Нова Пошта» м. Хмельницький, що по вул. Хотовицького, 7, здійснив відправку вказаної посилки із прихованим у ковбасі наркотичним засобом на адресу ув`язненого ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , при чому, з метою унеможливити викриття злочинних дій групи осіб, використав вигадані анкетні дані відправника ОСОБА_12 .

В подальшому, 23.03.2023 року близько 15 години, перебуваючи в приміщенні кімнати видачі посилок ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 39, в ході огляду працівниками даної установи зазначеної вище посилки, адресованої ув`язненому ОСОБА_11 , у прихованому вигляді в середині палки ковбаси виявлено 9 згортків з прозорого синтетичного матеріалу, у яких в загальному 18 таблеток білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін, масою 0,06325 г, який ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), умисно, незаконно придбали, зберігали та переслали з метою збуту, а також незаконно збули у місце позбавлення волі ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», для подальшого збуту серед арештованих осіб, які утримуються в даній установі.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, бупренорфін (Таблиця ІІ Список №1) віднесено до наркотичного засобу, обіг якого обмежено.

27.03.2024 року ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду продовжено строк тримання під вартою до 22.05.2024 року .

Враховуючи те, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчувався 22.05.2024 року і призначити підготовче судове засідання до закінчення вказаного строку не представлялося за можливим, оскільки в даному кримінальному провадженні головуючим суддею ОСОБА_14 було заявлено самовідвід, який на даний час не вирішений, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , яке в подальшому було задоволене.

Колегія суддів вважає достатньо обґрунтованими вищевикладені обставини.

При цьому, приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою суд в повній мірі врахував те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, тобто тяжкого злочину.Виходячи із пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, суспільну небезпечність злочину, в якому він обвинувачується, а також дані про особу обвинуваченого, існує реальний ризик, що знаючи, яке кримінальне покарання йому загрожує, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та співучасників кримінального правопорушення та продовжувати злочинну діяльність.

Таким чином, судом враховані дані про особу обвинуваченого, суспільна небезпечність інкримінованого йому злочину, всі ризики, встановлені під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які з огляду на вказане не зменшилися та продовжують існувати.

Враховуючи наведене, доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності пред`явленого обвинувачення на увагу не заслуговують, оскільки не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, і будуть вирішені та належним чином оцінені судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, проаналізувавши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що тяжкість обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, обумовлюють доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою та виправдовують обмеження його особистої свободи на певний час.

З огляду на наведене, ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.370, 372 КПК України, практиці ЄСПЛ, а тому підстав для її скасування чи зміни, за вимогами апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали в даному провадженні не встановлено.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 404 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2024 року, якою строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 19 липня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3