Справа № 296/5612/24
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Коростень Житомирської області, з вищою освітою, фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , працює вчителем фізичної культури в Краївщинському ліцеї Житомирської області, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000131 від 25.04.2024, -

встановив:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 25.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.04.2024 приблизно о 22 год 00 хв між ОСОБА_5 , неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , які перебували на прилеглій території до магазину за адресою: АДРЕСА_2 , виникла бійка, під час якої ОСОБА_5 , за допомогою кухонного ножа, наніс один удар ножем в область черевної порожнини неповнолітнього ОСОБА_7 , в результаті чого настала смерть останнього, та наніс два послідовні удари ножем в область спини ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

25.04.2024 о 23 год. 30 хв. в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 було затримано, та 26.04.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.1 ч 2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області у справі №276/919/24 від 27.04.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання, а саме до 23 год. 30 хв. 24.06.2024, без визначення розміру застави.

Необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою орган досудового розслідування обґрунтовує необхідністю запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, п.1 ч.2 ст.115 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі відповідно, у зв`язку з чим існують обґрунтовані ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочину (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які ще не встановлені та не вилучені органом досудового розслідування, та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується обставинами вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності, матиме реальну можливість, у тому числі шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом, умовлянням або підкупом, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, які є знайомими останнього та проживають в сусідніх населених пунктах, з якими він також має тісні суспільні зв`язки як безпосередньо, так і опосередковано через інших осіб, використовуючи своє суспільне становище, зокрема як місцевий вчитель. Підозрюваний має об`єктивну можливість примусити потерпілих та свідків змінити показання або примусити ще не допитаних осіб відмовитися надавати показання. Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний може вчиняти спроби спілкуватися із учасниками подій злочину, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших учасників подій злочину про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення (п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України);

- ОСОБА_5 є особою схильною до вчинення злочинів, у тому числі із застосуванням насильства, на що вказують обставини вчинення ним двох злочинів, передбачених ст.115 КК України, зокрема активне застосування насильства щодо двох потерпілих (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий та прокурор в судовому засіданні подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підтримали з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор додатково зазначив, що ризики, передбачені положеннями частини першої статті 177 КПК України, на час розгляду клопотання є актуальними.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив змінити запобіжний захід підозрюваному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання. Захисник зазначив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні: підозрюваний дав визнавальні покази та співпрацює зі слідством; всі докази у кримінальному провадженні вже вилучено; даних про вплив на потерпілих чи свідків у органу досудового розслідування відсутні; підозрюваний позитивно характеризується; надавав потерпілим першу допомогу та викликав швидку.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та надав пояснення стосовно суті підозри, пояснивши, що потерпілі погрожували йому по телефону, самі почали бійку. На місці події був його батько, якому потерпілі заподіювали тілесні ушкодження і били його лежачим на землі, і коли він це побачив, то з ним щось сталося і він заподіяв тілесні ушкодження потерпілим. Він надавав першу медичну допомогу і попросив викликати швидку на місце події, не переховувався і переховуватись не буде, вбивати нікого не хотів. Що стосується свідків та потерпілих, то вони проживають в іншому населеному пункті, тому він не може на них впливати.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення («Cebotari v. Moldova», п.48).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 115, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 26.04.2024 (місця вчинення кримінального правопорушення) за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 від 26.04.2024; протоколом затримання та особистого обшуку особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 26.04.2024; протоколом огляду місця події від 26.04.2024 (місця вилучення речових доказів) за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 26.04.2024 (місця вилучення речових доказів) за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом огляду місця події від 26.04.2024 (місця вилучення речових доказів) за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 від 26.04.2024, ОСОБА_10 від 26.04.2024, ОСОБА_11 від 26.04.2024, ОСОБА_12 від 26.04.2024; довідкою від 26.04.2024 виданої КНП «Хорошівська лікарня», відповідно до якої у ОСОБА_8 наявний діагноз: проникаючі ножові різані рани грудної клітини, правобічний пневматоракс, лівобічний гемопневматоракс; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.05.2024; лікарським свідоцтвом про смерть №904 від 26.04.2024, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від колото-різаного поранення печінки та судин, масивної крововтрати.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя не виключає подальшого існування ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що такі особи відомі підозрюваному.

Слідчий суддя вважає необгрунтованим ризик щодо можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, оскільки він співпрацює з органами досудового розслідування, надає показання, залишався на місці після вчинення кримінального правопорушення, що не заперечувалось слідчим та прокурором в судовому засіданні. Також слідчий суддя в контексті наведеного ризику враховує міцні соціальні зв`язки підозрюваного та позитивні характеристики, надані директором Краївщинського ліцею Житомирської області та заступником декана з навчальної роботи Житомирського державного університету ім.І.Франка, згідно із якими ОСОБА_5 не є конфліктною людиною, толерантний, відповідальний, сумлінно навчався та виконував свою роботу на посаді вчителя фізичної культури.

Слідчий суддя зазначає, що сама по собі тяжкість покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення не може свідчити про ризик переховування підозрюваного.

Також слідчим та прокурором не доведено ризик знищення, приховання, спотворення речових доказів, оскільки такі вже вилучено та в судовому засіданні не зазначено, які ще докази можуть бути вилучені з урахуванням обставин інкримінованого кримінального правопорушення.

Продовження існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом та можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є недоведеним. Не відповідають дійсним обставинам справи посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 є особою, схильною до насильства та до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки жодних доказів такого не надано, натомість позитивні характеристики спростовують твердження слідчого.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання щодо наявності достатніх підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наступні обставини.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 19 червня 2024 року у справі №296/5613/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000131 від 25.04.2024 до п`яти місяців, тобто до 26.09.2024.

Необхідно відзначити, що наразі слідчим не встановлено всіх істотних обставин вчинення кримінального правопорушення з урахуванням наданих показань свідками та підозрюваним. Матеріали клопотання станом на момент розгляду цієї справи не містять достатньо вагомих доказів в частині обгрунтованості підозри такого ступеню тяжкості, яка б виправдовувала подальше тримання під вартою підозрюваного.

Враховуючи наведене в сукупності із встановленим судом ризиком (ймовірного впливу на свідків, потерпілих), який продовжує існувати, особу підозрюваного, який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю та таким ступенем втручання у права підозрюваного.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає наступне.

З огляду на ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури.

Частиною першою статті 181 КПК України встановлено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_5 , встановленим обставинам справи і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слід відмовити, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 176-179, 181, 193-194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира, -

постановив:

У задоволенні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 18 серпня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора або суду, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у кримінальному провадженні №0000131 від 25.04.2024;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 18 серпня 2024 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено: 24 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1