Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7522/24
Провадження №1-кп/523/1193/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14.05.2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 30.01.2023р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого поваром, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів для себе, з метою реалізації свого злочинного умислу, в січні 2024 року, більш точні дати та час не встановлені, діючи спільно з ОСОБА_1, повідомив ОСОБА_6 , що за грошову винагороду у сумі 7000доларів США здійснить вплив на прийняття рішення особою, уповноважених на виконання функцій держави - військових посадових осіб одного з РТЦК та СП, дислокованих у м. Одесі та членів військово-лікарської комісії при РТЦК та СП щодо видачі останньому військово-облікових документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії про його непридатність до проходження військової служби та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про його непридатність до військової служби на ім`я ОСОБА_6 .

В подальшому, 08.02.2024р., приблизно о 11год. 23хв., ОСОБА_7 з метою реалізації спільного протиправного плану, перебуваючи по АДРЕСА_2 , біля закладу «Хінкальня на Кримській», продовжуючи реалізацію злочинного наміру, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_1 із прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повідомив ОСОБА_6 , що за грошову винагороду у сумі 7500доларів США здійснить вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - військових посадових осіб одного з РТЦК та СП, дислокованих у АДРЕСА_2 та членів військово-лікарської комісії при РТЦК та СП щодо видачі ОСОБА_6 військово-облікових документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії про непридатність останнього до проходження військової служби та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про його непридатність до військової служби на ім`я ОСОБА_6

09.02.2024р., приблизно о 09год. 37хв., ОСОБА_7 знаходячись біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 зустрівся із ОСОБА_6 , від якого отримав раніше обумовлену грошову винагороду у сумі 7500доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 281780,25грн., за здійснення ним впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - військових посадових осіб одного з ІНФОРМАЦІЯ_2 та членів військово-лікарської комісії при РТЦК та СП щодо видачі ОСОБА_6 військово-облікових документів, а саме: довідки військово-лікарської комісії про непридатність останнього до проходження військової служби та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного із відміткою про його непридатність до військової служби на ім`я ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_8 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

В судовому засіданні, обвинувачений повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений та його захисник не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.2 ст.369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_7 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого поваром, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_7 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого поваром, маючого постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання обвинуваченим своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді штрафу.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді штрафу, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369-2 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000гривень.

Відповідно до ст.53 КК країни з урахуванням майнового стану ОСОБА_5 призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами на строк до одного року, а саме здійснювати виплати у розмірі 5667гривень кожного місяця.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_5 залишити попередній раніше обраний ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 08.05.2024р.

Речові докази: пачку з цигарками, куртку чорного кольору, запальнички чорного та червоного кольорів, мобільний телефон марки «Iphone 11 Pro», 1долар США - повернути за належністю ОСОБА_5 ; копію паспорту громадянина України ОСОБА_6 , копію картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_6 , фотокартки особи - знищити; дві купюри номіналом 100доларів США - повернути за належністю ОСОБА_6 ; 73 купюри номіналом по 100доларів США - зберігати при матеріалах кримінального провадження; арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2024р. на вказані речі - скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 10223,28грн. та 15 902,88грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_5 в повному обсязі, на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1