УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника тимчасово вилученого майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , що погоджене з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

23.04.2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , що погоджене з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 18.04.2024 під час проведення невідкладного обшуку за місцем мешканням ОСОБА_7 у квартирі адресою: АДРЕСА_1 , а самена: мобільний телефон марки iPhone, 11, чорного кольору з сім картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia з сім картою НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 та ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , довідку №5679 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк., довідку №2943 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 в один із днів але не пізніше 05.04.2024, точного часу на даний момент досудовим розслідування не встановлено, вирішив як додаткове джерело прибутку зайнятися злочинною діяльністю пов`язаною з незаконним переправлення осіб через державний кордон України.

Так, для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_6 залучив до вказаної протиправної діяльності громадянина ОСОБА_7 , для вчинення злочинів щодо незаконного перенаправлення осіб через державний кордон України, який повинен був здійснювати організацію зустрічі осіб, які незаконно перетнуть кордон України у м. Києві та передання їх іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам, які в подальшому перевозили на територію Республіки Молдова.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа вступили у злочинну змову, спрямовану на незаконне переправлення осіб через державний кордон України всупереч законам України.

Так, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX), на території України запроваджено правовий режим воєнного стану, строк дії якого вкотре продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року на 90 діб.

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 33 Конституції України, тобто право кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення стали на шлях злочинної діяльності та умисно вчинили злочин за наступних обставин.

Так, згідно спільного плану ОСОБА_6 визначив найбільш оптимальні шляхи реалізації злочинного плану та правила поведінки, спрямовані на досягнення його результату, створення тісних стосунків, які базувались на спільному з ОСОБА_7 бажанні вчинити злочин з метою отримання кримінального прибутку для задоволення власних потреб у грошах, організувавши свою злочинну діяльність з підшукування військовозобовязаних осіб чоловічої статі на території м. Києва та подальшим переправленням їх за межі України через кордон з Республікою Молдова, що розташований в одному із районів Вінницької області.

Після чого, 05.04.2024 ОСОБА_6 за допомогою засобів телефонного зв`язку, діючи умисно та спільно з ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_8 за грошові кошти у сумі 19500 доларів США переправити його через державний кордон України до Республіки Молдова, з усіма необхідними відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон та вказав, що їм необхідно зустрітися того ж дня о 22 год. 00 хв. на парковці магазину "Новус" розташованого по вул. Регенераторна в м. Києві та обговорити всі деталі подальших дій.

Того дня, тобто 05.04.2024, приблизно о 22 год. 00 хв ОСОБА_8 прибув в заздалегідь обумовлене місце де зустрівся із ОСОБА_6 , після чого, за ініціативи останнього вони разом сіли до автомобілю марки «Infiniti Q50», д.н.з. НОМЕР_7 та на ньому поїхали до будинку АДРЕСА_2 , де зустрілися з ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вище вказаною адресою, приблизно о 22 год. 30 хвилин, 05.04.2024 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за грошову винагороду у розмірі 20 000 євро запропонували ОСОБА_8 незаконно переправити його через державний кордон України на територію Республіки Румунія, з відміткою про перетин державного кордону України у паспорті громадянина України для виїзду за кордон та подальшою координацією його дій з метою набуття їм статусу біженця в цій країні. При цьому останні також детально розяснили ОСОБА_8 про роль кожного з них під час організації незаконного перетину чоловіками державного кордону України.

Під час розмови ОСОБА_8 повідомив останнім, що оголошена ними сума грошових коштів, яку необхідно сплатити їм для незаконного перетину державного кордону України, є занадто великою для нього. Після цього, було узгоджено, що ОСОБА_7 підшукає для ОСОБА_8 інші більш прийнятні способи незаконного виїзду за межі території України, про що додатково повідомить останньому через ОСОБА_6 .

Після чого, 11.04.2024, приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 з ОСОБА_8 прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрілись із ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 детально роз`яснили ОСОБА_8 план дій, які необхідно виконати для незаконного перетину державного кордону України, повідомивши також терміни очікування для виїзду з м. Києва, після сплати їм грошових коштів, заходи конспірації які будуть застосовані під час вчинення вказаних дій, та орієнтовне місце незаконного перетину державного кордону України, встановивши суму грошової винагороди за свою роботу в розмірі 19500 доларів США, пообіцявши здійснити незаконне переправлення через державний кордон України та керувати діями ОСОБА_8 . При цьому, сприяли у вчиненні порадами та вказівками, а також пообіцяли вжити заходів щодо усунення перешкод, які можуть виникнути під час поїздки ОСОБА_8 до пункту незаконного перетину державного кордону.

Надалі, 18.04.2024, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 з ОСОБА_8 на автомобілі марки «Infiniti Q50», д.н.з. НОМЕР_7 , прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрілись із ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вище вказаною адресою, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знову роз`яснили ОСОБА_8 план його дій, щодо подальшого незаконного перетину кордону, а також запевнили останнього у виконанні ними взятих на себе зобов`язань в повному обсязі, після отримання раніше обумовленої суми грошових коштів.

Після цього, на виконання раніше узгоджених домовленостей, ОСОБА_8 , перебуваючи разом із ОСОБА_6 в салоні автомобілю марки «Infiniti Q50», д.н.з. НОМЕР_7 за адресою: АДРЕСА_3 , передавав останньому, котрий діяв за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, грошові кошти у розмірі 19 500 доларів США (що еквівалентно 771 030 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 18.04.2024), за незаконний перетин державного кордону України на територію Республіки Молдова, таким чином вчинивши всі необхідні дії спрямовані щодо незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України - а саме у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

18.04.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.04.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України.

19.04.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім того, під час досудового розслідування було отримано інформацію, що ОСОБА_7 зберігає за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , речі та документи, що мають значення для досудового розслідування та містять ознаки речових доказів.

У зв`язку з виникненням невідкладного випадку, пов`язаного з врятуванням майна, яке на даний час визнано речовими доказами, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України 18.04.2024 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , котре на праві приватної власності належить останньому, де виявлено та вилучено наступні речі та документи:

мобільний телефон марки iPhone, 11, чорного кольору з сім картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ;

мобільний телефон марки Nokia з сім картою НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 та ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ;

довідка №5679 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк.;

довідка №2943 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк.

18.04.2024, вилучене майно постановою слідчого у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами в порядку ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених. Долучив до матеріалів справи копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.04.2024 р. про надання дозволу на проведення невідкладного обшуку.

Представник власника тимчасово вилученого майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що вилучені речі не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 18 квітня 2024 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, що частина зазначеного у клопотанні майна відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло бути знаряддям вчиненого злочину, могло зберегти на собі відомості, важливі для досудового розслідування, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 18.04.2024 під час проведення невідкладного обшуку за місцем мешканням ОСОБА_7 у квартирі адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки iPhone, 11, чорного кольору з сім картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia з сім картою НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 та ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , довідку №5679 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк., довідку №2943 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , що погоджене з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 грудня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 18.04.2024 під час проведення невідкладного обшуку за місцем мешканням ОСОБА_7 у квартирі адресою: АДРЕСА_1 , а самена: мобільний телефон марки iPhone, 11, чорного кольору з сім картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia з сім картою НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 та ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , довідку №5679 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк., довідку №2943 від 28.12.23 про перебування транспортного засобу на військовому обліку на 1 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1