Справа № 202/8073/21
Провадження № 1-кс/202/3360/2024
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянки України, маючої вищу освіту, утриманців не маючої, офіційно працевлаштованої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001049 від 15.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

10.05.2024 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 10.05.2024 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та невстановлених осіб, за період з 01.09.2020 по 20.08.2021, які були об`єднані єдиним умислом, спрямованим на досягнення бажаного злочинного результату, продовжуючи вчиняти дії направлені на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах, діючи, незаконно, шляхом складення та використання завідомо підроблених документів, заволоділи грошовими коштами вкладників АТ «Ідея Банк» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на загальну суму 60 467 000 гривень, що у 660 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, і є особливо великим розміром, чим завдали потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , значну матеріальну шкоду.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за:

- ч.2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023) - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах, організованою групою;

- ч.3 ст. 28, ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, використання завідомо підробленого документу, вчинене у складі організованої групи.

09.05.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду:

Так, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, мають враховуватись вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким, та за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тобто суворість покарання беззаперечно може слугувати приводом до переховування підозрюваного від слідства та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Знаходячись на свободі підозрювана ОСОБА_4 , враховуючи отримання нею повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно неї покарання у вигляді реального позбавлення волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, має у розпорядженні значний розмір грошових коштів, що дозволить їй тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду у тому числі за кордоном. Враховуючи те, що на території України оголошено воєнний стан, в разі виїзду ОСОБА_4 за межі території України, іноземні держави можуть в подальшому відмовити в екстрадиції останнього, посилаючись на небезпеку для його життя чи здоров`я, тощо.

2. Знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які використовувалися співучасниками кримінального правопорушення при підготовці до вчинення злочину, безпосередньої реалізації алгоритму злочинних дій щодо заволодіння грошовими коштами під вигладом депозитних вкладів до АТ "Ідея банк", а також задля маскування злочинної діяльності та надання їй зовнішніх ознак легітимності, обумовлений, в тому числі способом вчинення злочину - шляхом систематичного складання, та внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, які виготовлялись, у тому числі й іншими співучасниками кримінального правопорушення.

Так, отримавши повідомлення про підозру, та розуміючи, які саме документи виготовлялись під час вчинення злочинів, про які органу досудового розслідування можливо ще не відомо, ОСОБА_4 може знищити вказані документи, і тим самим знищити ті документи, які мають суттєве значення для кримінального провадження, або виготовити інші документи, які б виправдовували його злочинну діяльність.

Таким чином встановлено, що перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_4 може знищити, приховати або спотворити документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, місцезнаходження яких в теперішній час не встановлено, та/або надати відповідну вказівку підконтрольним йому особам.

3. Незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні:

Вказаний ризик підтверджується відомостями, отриманими під час проведення слідчих розшукових дій. Так, встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілих, інших підозрюваних, одна з яких ОСОБА_8 перебуває за кордоном, свідків у провадженні, інших осіб, які в теперішній час невстановлені.

Підозрювана ОСОБА_4 знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на організацію їх подальшого переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрювана ОСОБА_4 , шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення:

Під час проведення слідчих розшукових дій відносно підозрюваної ОСОБА_4 , задокументовані численні факти вчинення підозрюваним злочинів серед кола своїх знайомих та товаришів, шляхом обману та зловживання довірою. Про що можна зробити висновок, що протиправна діяльність підозрюваного є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 , є схильна до вчинення кримінальних правопорушень, має низькі морально-ділові якості та перебуваючи на свободі може вчинити нові умисні злочини.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, наголошував на недоведеності ризиків, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001049 від 15.09.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за:

- ч.2 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (чинна до 11.08.2023) - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах, організованою групою;

- ч.3 ст. 28, ч. 1, ч.4 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, використання завідомо підробленого документу, вчинене у складі організованої групи.

09.05.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею враховано, що підозрювана має вищу освіту, офіційно працевлаштована, має постійне місце проживання, раніше не судима, однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 51 476 000 (п`ятдесят один мільйон сто сорок сім тисяч) грн.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 2-4, 8 ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваною ОСОБА_4 , відносно неї можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.07.2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 17000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 51 476 000 (п`ятдесят один мільйон сто сорок сім тисяч) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 07.07.2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та їх представниками, підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрювана тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваної.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, обвинувачена будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваній, обвинуваченій, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваною, обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 07.07.2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1