Провадження №1-кс/712/2389/24
Справа № 712/5518/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання винесене у кримінальному провадженні № 0000139 від 11.03.2024 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 та погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 11.03.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що з метою штучного нарощування показників службової діяльності, працівник правоохоронного органу схиляє заявника до збуту місцевим громадянам особливо небезпечних наркотичних засобів та боєприпасів, які сам же передає заявнику для того, щоб у подальшому виявити та затримати таких громадян на спробі придбання чи зберігання заборонених до обігу речовин та предметів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що із заявою про вчинення працівником правоохоронного органу злочину звернувся громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 з метою підвищення показників службової діяльності змушує його збувати місцевим громадянам заборонені до обігу наркотичні речовин та боєприпаси.

При цьому, як вбачається із показань ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відомо про те, що заявник неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності (крадіжки), а також те, що останній вживає наркотичні засоби, у зв`язку з чим він погрожує ОСОБА_6 штучним створенням проблем, в тому числі і притягненням його до кримінальної відповідальності за невиконання вказівок ОСОБА_7 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22.02.2024 року під час зустрічі в м. Тальне Звенигородського району, ОСОБА_7 , з метою штучного нарощування показників своєї роботи у сфері розкриття злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотиків та зброї, надав вказівку заявнику ОСОБА_6 підшукати особу та передати наркотичний засіб канабіс, або вогнепальну зброю, які в подальшому ОСОБА_7 повинен виявити під час зберігання, або навіть збуту цих предметів і речовин. При цьому, ОСОБА_7 був обізнаний про те, що ОСОБА_6 не зберігає ані наркотичних засобів, ані вогнепальної зброї, а тому повідомив, що самостійно передасть йому їх.

Усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 звернувся до Черкаського управління ДВБ НП України та повідомив про вказані незаконні дії, що і стало підставою для початку досудового розслідування.

У подальшому, в рамках проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо ОСОБА_7 було задокументовано наступне.

26.03.2024 близько 12:50 ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_6 та, знаходячись у власному автомобілі «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , на території м. Тальне, вийняв із кишені бокових дверей автомобіля полімерний прозорий зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору та здійснив її збут заявнику ОСОБА_6 . Зі слів ОСОБА_7 , вказану речовину необхідно передати сторонній особі для подальшого затримання працівниками поліції та забезпечення виконання показників службової діяльності.

Цього ж дня, 26.03.2024 о 15:50 ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вказана речовина, передана ОСОБА_7 може відноситись до наркотичних, діючи на виконання ч. 4 ст. 307 КК України, де передбачено, що особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання, самостійно прибув до органу досудового розслідування та добровільно видав переданий йому ОСОБА_7 полімерний прозорий зіп-пакет із речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Згідно висновку експерта від 27.03.2024, вказана речовина рослинного походження зеленого кольору, що була передана ОСОБА_7 ОСОБА_6 , є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою 0,708 грам.

30.04.2024, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Білашки Тальнівського району Черкаської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на посаді старшого оперуповноваженого СКП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.

Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, обіймаючи посаду у Національній поліції України, яка передбачає його обов`язок щодо виявлення та припинення кримінальних правопорушень, в тому числі, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, діючи всупереч посадовим обов`язкам, ст.ст. 18, 62 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи з мотивів підвищення показників службової діяльності у сфері розкриття злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та отримання за це преференцій від керівництва, 26.03.2024 незаконно придбав, зберігав та перевіз з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 0,708 грам, який у подальшому збув ОСОБА_6 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом прийняття заяви про злочин від 07.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 14.03.2024; протоколом огляду від 26.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від26.03.2024; висновком експерта від 27.03.2024; матеріалами виконаних доручень слідчого/прокурора; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_7 від 22.04.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Встановлено, що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_7 перебуває майно, на яке можна накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . Документами, якими підтверджується право власності ОСОБА_7 на вказане майно, що належить арештувати, є інформаційна довідка з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, зважаючи на те, що у санкції статі, яка інкримінується ОСОБА_7 передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та виконанню вироку суду в частині конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної.

Крім того, зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 172 клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з чим, просив проводити розгляд клопотання у відсутність власника майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання проводитися за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 11.03.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України за фактом того, що з метою штучного нарощування показників службової діяльності, працівник правоохоронного органу схиляє заявника до збуту місцевим громадянам особливо небезпечних наркотичних засобів та боєприпасів, які сам же передає заявнику для того, щоб у подальшому виявити та затримати таких громадян на спробі придбання чи зберігання заборонених до обігу речовин та предметів.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, у приватній власності підозрюваного ОСОБА_7 перебуває майно, на яке можна накласти арешт з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України, за якою, зокрема, підозрюється ОСОБА_7 передбачає вид покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання, який накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Слідчий в своєму клопотанні вказує на те, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що на праві приватної власності належить підозрюваному.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та для з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білашки Тальнівського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: автомобіль марки «Audi A6» р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8