Справа № 643/3456/24
Провадження № 1-кс/643/496/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000835 від 28.02.2024 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 187 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю електромеханік з обслуговування побутової техніки, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, в останнє вироком Московського районного суду м. Харкова від 03.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин: 28.02.2024, приблизно об 11:00, у період дії в Україні воєнного стану, який Указом Президента України №64/2022 введено 24.02.2022, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 перебували у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому біля будинку АДРЕСА_2 , де за сусіднім столиком побачили ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 для обрання найбільш сприятливих умов для вчинення злочину вийшли з кафе та чекали коли вийде потерпілий. В подальшому з кафе вийшов ОСОБА_7 та направився у бік будинку АДРЕСА_2 , побачивши якого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 попрямували за ним.

Далі, реалізуючи свій спільний злочинний прямий умисел та обравши найбільш сприятливий для вчинення злочину момент, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_4 , виконуючи свою частину спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, дістав з кишені своєї куртки газовий балончик, після чого вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось у використанні заздалегідь підготовленого газового балончику сльозоточивої та дратівливої дії, а саме розпилив зазначений газ в обличчя потерпілого ОСОБА_7 , тим самим подолавши волю потерпілого до будь-якого опору.

В цей час ОСОБА_6 , виконуючи свою частину спільного злочинного умислу, впевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, скориставшись безпорадним станом потерпілого, заліз у ліву кишеню штанів одягнутих на ОСОБА_8 та викрав блокнот, в середині якого знаходились 100 грн, картка для виплат АТ КБ "ПриватБанк", № НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_8 та, усвідомлюючи, що дана картка є офіційним документом відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме заволодіння грошовими коштами, викрав та привласнив офіційний документ, після чого разом з ОСОБА_4 покинули місце вчинення злочину та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення, привласнення офіційного документу.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, крім іншого, особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, не працює, не має законного заробітку слідчий зазначає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків. З метою запобігання вказаним ризикам, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний обставини вчинення інкримінованого йому злочину не заперечував, проте просив засотувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: при обранні запобіжного заходу відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 194 КПК України слідчий суддя має враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, наявність ризиків та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, кваліфікованих за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 187 КК України цілком обґрунтована зібраними на теперішній час доказами, а саме: даними, зафіксованими в протоколах огляду місця події, допиту потерпілого та свідків, протоколами впізнання особи, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи перелічені слідчим ризики в сукупності з обставинами кримінального правопорушення та особистістю підозрюваного можна дійти висновку, що принаймні два з зазначених ризика існують.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтований суворістю передбаченого покарання в разі доведення вини підозрюваного у вчиненні злочину, відсутністю міцних соціальних зв`язків, як то офіційного місця працевлаштування, сім`ї, дітей чи будь-яких інших осіб на утриманні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також існує, оскільки ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, не має офіційного місця працевлаштування, отже й законного, постійного та стабільного джерела прибутку, що значно збільшує вірогідність вчинення злочину в майбутньому, насамперед, з метою отримання матеріальної вигоди.

Існування вказаних ризиків наряду з підозрою у вчиненні особливо тяжкого злочину в період дії воєнного стану вказує на обґрунтованість заявленого клопотання та недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміру застави слідчий суддя не знаходить.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 11:30, 09.04.2024, тобто з часу прибуття ОСОБА_4 до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, з якого останній фактично був змушений залишатись поряд з уповноваженою службовою особою.

Строк дії ухвали до 07.06.2024 включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_4 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2024 року о ________ годині.