Справа № 367/1666/24
Провадження по справі № 1-кп/367/649/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000142 від 25.01.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Бистричі Березнівського р-ну Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2023 року, у другій половині дня, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , з дозволу власника перебували на території з кадастровим номером - :75:388:0022, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де в останніх виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище. Одразу після цього, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 ,достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаться не поміченими, підійшли до металевого вагончику, який був зачинений за допомогою навісного замку та який знаходиться на вищевказаній території. В подальшому ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, невстановленим способом пошкодили навісний замок, за допомогою якого зачиняється металевий вагончик, та таким чином проникли в середину останнього. Перебуваючи в приміщенні вагончику, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 виявили та викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: цвяхозабивний пневмоінструмент марки «YATP INDUSTRIAL COIL NAILER» CN55, вартістю 10211 гривень 40 копійок; цвяхозабивний пневмоінструмент марки «YATP INDUSTRIAL COIL NAILER», CN80, вартістю 7839 гривень 96 копійок; бензопилу марки «Husqvarna 365 ХР» вартістю 11237 гривень 20 копійок; ручну торцову пилку марки «Start pro», моделі «SCS-1900, SCS-2500», вартістю 1979 гривень 40 копійок; гідроциліндр «Ц-100», вартістю 4108; а також гідроциліндр «Ц-75», вартістю 3476 гривень. Одразу після цього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 вищевказане майно почергово винесли на вулицю, після чого на транспорті служби таксі направились в невідомому напрямку. Таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 38851 гривню 96 копійок.

Вищевказаними діями, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у сховище.

Вищевказаними діями, ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у сховище.

16.02.2024 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , з письмової згоди потерпілого, та обвинуваченимиОСОБА_5 , ОСОБА_6 були укладені угоди про визнання винуватості.

Згідно вказаних угод про визнання винуватості обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю і беззастережно визнають себе винними у вчиненні інкримінованого їм злочину, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком; обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоди про визнання винуватості, укладені з обвинуваченими.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоди про визнання винуватості від 16.02.2024 року, укладені між його підзахисними та прокурором, пояснив, що дані угоди відповідають вимогам закону, укладені обвинуваченими у їх присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

У судовому засіданні обвинувачені пояснили суду, що угоди про визнання винуватості укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Просили суд затвердити угоди про визнання винуватості від 16.02.2024 року і призначити їм узгоджені в ній міри покарання, при цьому беззастережно визнали себе винними у вчиненні інкримінованого їм злочину, викладеного в обвинувальному акті.

Суд, дослідивши угоди про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угод про визнання винуватості з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перевіривши угоди про визнання винуватості на їх відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначені угоди у повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки вони містять всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду обвинувачених на його призначення, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата їх укладення та підписи сторін.

Також, прокурором було надано суду письмову заяву потерпілого, відповідно до якої останній не заперечував щодо укладання угод з обвинуваченими.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд вважає, що при узгодженні в угодах про визнання винуватості міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання; обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, який є особою з інвалідністю 3 групи, та обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Крім того, судом встановлено, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вони, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням у сховище, вчинили злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 можуть виконати взяті на себе за угодами зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачені розуміють свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.

Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості, укладених між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 16.02.2024 року та призначення обвинуваченим узгодженої міри покарання.

Запобіжні заходи до обвинувачених в даному кримінальному провадженні судом не застосовувались.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, разом з тим, прокурором в судовому засіданні будь-яких відомостей, щодо наявності речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000142 від 25.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не надано, а тому суд позбавлений можливості вирішити питання речвоих доказів відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 369-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2024 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000142 від 25.01.2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2024 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000142 від 25.01.2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1