У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1170/23

Номер провадження 1-кп/184/36/24

24 червня 2024 року

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання в режимі відео конференції по об`єднаному кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000186 від 03.05.2023 року та за №0000260 від 07.07.2023 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзс) Дніпропетровської області, Україна, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, -

сторони кримінального провадження: обвинувачений - ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В Орджонікідзевському міському суді на розгляді перебувають матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000186 від 03.05.2023 року та №0000260 від 07.07.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайсуду обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.03.2024 року включно, який було продовжено ухвалою суду від 07.03.2024 року до 04.05.2024 року та ухвалою суду від 26.04.2024 року до 25.06.2024 року.

Прокурор у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про продовження дії строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_3 ніде не працює, не навчається, не має постійного місця реєстрації, будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області не встановлено. ОСОБА_3 в повній мірі розуміє невідворотність покарання, оскільки обвинувачується у вчинені злочину, який згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і він в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі. Тому є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі він може виїхати з місця свого проживання та переховуватись. Вивченням даних, що характеризують особу обвинуваченого встановлено, що останній постійних засобів для існування не має, не працює, ніяких дій, спрямованих на працевлаштування не вживав, на життя заробляв тим, що з корисливих спонукань веде свою злочинну діяльність.

Зазначені обставини вказують на існування обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає.

Встановлені ризики на цей час не зменшились і не зникли, так як залежать від образу життя та поведінки самого ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) та захисник ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) у судовому засіданні, не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ч. 5 ст.132 КПК України, унормовано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Крім того, відповідно до Рішень ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, «Осаковський проти України» від 17.07.2014 року, продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайсуду обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.03.2024 року включно, який було продовжено ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07.03.2024 року до 04.05.2024 року та продовжено ухвалою суду від 26.04.2024 року до 25.06.2024 року.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд виходить з наступного.

Так, заслухавши учасників процесу, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 ніде офіційно не працює, не одружений та на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність будь-яких соціальних чинників, які б стримували останнього залишитись за місцем свого мешкання. Крім того, при оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд приймає до уваги тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 перебуваючи на свободі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, так як раніше вже вчиняв корисливі злочини за які був засуджений до покарання у виді позбавлення волі. Звільнившись 21.03.2023 року по відбуттю покарання, але належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вже в травні 2023 року повторно вчинив корисливий злочин.

ОСОБА_3 раніше судимий і знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд, згідно ст.178 КПК України враховує, наявність вищевказаних ризиків.

З огляду на наведене та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого аніж тримання під вартою запобіжного заходу, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків.

Зокрема, особисте зобов`язання та домашній арешт не зможуть запобігти ризикам, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Судовий розгляд кримінального провадження триває, через що наявна потреба запобігти процесуальним ризикам, встановленим в судовому засіданні, а тому строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 23 серпняя 2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 314, 315, 316, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів з 25 червня 2024 року до 23 серпня 2024 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на установу місця ув`язнення, під вартою в якій знаходиться обвинувачений.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1