У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/639/24 № 1-кс/610/540/2024
м. Балаклія02 травня 2024 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю

прокурора: ОСОБА_2 ,

підозрюваного: ОСОБА_3 (відеоконференція),

захисника: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000166 про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, зареєстрованого: АДРЕСА_1 : фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України судимості не має,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

Погоджене з прокурором клопотання обґрунтовано повідомленням про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

oпереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

oнезаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

oвчинити інше кримінальне правопорушення.

Завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою 06.05.2024 перешкоджає необхідність отримання висновків експертиз, виконання яких на теперішній час триває. Крім того, необхідно виконати й інші слідчі дії, потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженні, а також виконати вимоги ст. 290 КПК України та вручити обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Прокурор клопотання підтримала із наведених у ньому підстав.

Підозрюваний і його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено наступне.

Слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000166 від 08.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

08.03.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин:

«07.08.2024 близько 22:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де діючи умисно та протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, в ході сварки, тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно наніс ножом один удар ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в область черевної порожнини, чим спричинив проникаюче поранення черевної порожнини, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою загрози життя (п. 2.1.3.І "Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6), а також наніс ножом один удар в грудну клітину зліва, чим спричинив непроникаюче поранення грудної клітини, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень за ознакою короткочасного розладу здоров`я (п. 2.3.1. "Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6)».

Слідчим суддею Балаклійського районного суду Харківської області ухвалою від 08.03.2024 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.30 години 06 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави (а.с. 61-64).

Керівником Ізюмської окружної прокуратури Харківської області постановою від 26.04.2024 строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 08.06.2024 (а.с. 105-106).

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що підтверджується:

1)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , з якого встановлено, що вона проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ще двома малолітніми дітьми. 07.03.2024 близько о 20:00 год вона разом зі своєю сім`єю приїхала додому з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в АДРЕСА_4 , де вони святкували день народження ОСОБА_7 та його доньки. Коли приїхали додому, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 продовжили святкування в приміщені кухні, де розпивали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_11 пішов відпочивати до своєї кімнати, на кухні залишились ОСОБА_7 і ОСОБА_3 . Приблизно о 21:30 год свідок почула, що ОСОБА_7 і ОСОБА_3 почали гучно виражатися один на одного нецензурною лайкою, вона зробила їм зауваження та просила, щоб вони заспокоїлись. Потім між ними зав`язалась бійка. Свідок побачила, що ОСОБА_3 тримав в правій руці кухонний ніж, який був направлений лезом в бік ОСОБА_7 , у якого на футболці виступали плями крові. Після цього свідок виштовхала ОСОБА_3 з квартири в приміщення тамбуру, на його одязі були плями бурого кольору, схожі на кров.

2)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона проживає за вищевказаною адресою разом із родиною, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , та ще з двома малолітніми дітьми. 07.03.2024 приблизно о 20:00 год вона разом з іншими членами сім`ї повернулися додому зі святкування дня народження ОСОБА_7 та його доньки з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що в місті Балаклія Ізюмського району Харківської області. Вдома кожен займався своєю справою. ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_3 сіли за стіл в приміщені кухні та продовжили розпивати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_11 пішов спати до своєї кімнати. В кухні залишалися сидіти ОСОБА_7 і ОСОБА_3 . Приблизно о 21:30 год вони почали гучно кричати та виражалися один на одного нецензурною лайкою. Вона вийшла з кімнати та побачила, що в коридорі ОСОБА_8 тримає ОСОБА_3 , у якого в правій руці був кухонний ніж зі світло-коричневою рукояткою, направлений лезом в бік ОСОБА_7 . У ОСОБА_7 на футболці виступали плями бурого кольору, схожі на кров. ОСОБА_8 виштовхала ОСОБА_3 в тамбур, свідок в цей час забрала у нього з рук ніж та сховала в кухонну шафу біля газової плити в приміщенні кухні, а також зачинила двері до квартири. Свідок і ОСОБА_9 зателефонували ОСОБА_12 , двоюрідному братові ОСОБА_7 . ОСОБА_8 і ОСОБА_3 були в тамбурі приблизно 15 хвилин, до того моменту, поки до них не прийшов ОСОБА_12 . Через деякий час приїхала бригада швидкої допомоги та ОСОБА_13 госпіталізували до лікарні.

3)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , з показань якої встановлено, що вона проживає разом із родиною, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ще двома своїми малолітніми дітьми. Так, 07.03.2024 в її чоловіка ОСОБА_7 та доньки день народження. Дане свято всією родиною святкували в кафе «Шевченкова хата» в місті Балаклія Ізюмського району Харківської області. В кафе чоловіки випивали алкогольні напої. Близько 20:00 год вони приїхали з кафе додому. Вдома кожен займався своїми справами. ОСОБА_11 , ОСОБА_3 і ОСОБА_7 продовжили святкування в приміщені кухні, де розпивали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_11 пішов спати до своєї кімнати. В той час на кухні залишились ОСОБА_3 і ОСОБА_7 . Приблизно о 21:30 год свідок почула, що вони почали гучно кричати, виражалися в бік один одного нецензурною лайкою. Вона вийшла із кімнати та побачила, що між ними почалася бійка. Хто був ініціатором бійки та на ґрунті чого вона виникла, свідкові невідомо. Вона почала відтягувати свого чоловіка від ОСОБА_3 та побачила у ОСОБА_14 в правій руці кухонний ніж, клинок ножа був направлений в сторону ОСОБА_7 , у якого в області низу живота по середині та з лівої сторони текла кров. Свідок зрозуміла, що ОСОБА_3 наніс йому удар ножем, проте, як це сталося, не бачила. Свідок відвела чоловіка до спальної кімнати та зачинила двері. ОСОБА_3 залишився в коридорі. ОСОБА_8 і ОСОБА_10 зателефонували двоюрідному братові ОСОБА_7 - ОСОБА_12 . Свідок з чоловіком вийшли з кімнати лише тоді, коли приїхала бригада швидкої допомоги. ОСОБА_7 було госпіталізовано до БЦРБ.

4)Даними протоколу огляду місця події від 07.03.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: змив на марлевий тампон речовини бурого кольору із ділянки стіни біля коробу вхідних дверей до квартири, змив на марлевий тампон речовини бурого кольору з поверхні стіни у приміщенні коридору квартири, кухонний ніж № 1, кухонний ніж № 2, кухонний ніж № 3 (зі слідами речовини бурого кольору на клинку), кухонний ніж № 4, кухонний ніж № 5, кухонний ніж № 6.

5)Даними протоколу огляду місця події від 08.03.2024, проведеного в приміщенні тамбуру під`їзду № 3 на дев`ятому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: футболку х/б сірого кольору із пошкодженнями та плямами речовини бурого кольору.

6)Даними довідки Балаклійської клінічної багатопрофільної лікарні інтенсивного лікування, згідно з якою у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення черевної порожнини; ножове непроникаюче поранення грудної клітини зліва.

7)Даними протоколу затримання ОСОБА_3 від 08.03.2024 в порядку ст. 208 КПК України 08.03.2024 о 02.30 год, в ході якого проведено особистий обшук затриманого та вилучено: футболку сірого кольору, шорти сірого кольору.

8)Даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що 07.03.2024 після святкування його дня народження та його доньки ОСОБА_15 він з дружиною ОСОБА_16 та близькими дружини - родина ОСОБА_17 , а саме дядько дружини ОСОБА_14 , ОСОБА_18 - мати ОСОБА_14 , та ОСОБА_19 - жінка рідного брата ОСОБА_14 , вирішили піти до них в гості за їх місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Прийшовши до квартири, всі присутні розмістилися у ОСОБА_20 . Він з ОСОБА_14 у цей час перебували у приміщені кухонної кімнати та спілкувалися на різноманітні теми. Потім розмова почала переростати у сварку та переходити на підвищений тон, в ході якої ОСОБА_14 почав на нього виражатися нецензурною лайкою та, аби сварки не чули присутні, він запропонував ОСОБА_14 вийти з квартири та продовжити розмову на сходинковому майданчику. Але ОСОБА_14 на його пропозицію не погоджувався та продовжував сидячи за столом лаятися. На деякий час потерпілий вийшов з приміщення кухні, а ОСОБА_14 залишався там. Повертаючись до кухні, він побачив, що до нього вже наблизився ОСОБА_14 і лише встиг помітити, що той, занісши знизу з замаху свою праву руку, наніс йому удар в область черевної порожнини, в область нижче пупа трохи зліва. Він відчув різкий біль, від чого одразу схопився за місце, куди було нанесено удар обома руками. В цей момент він побачив, що ОСОБА_14 тримає у правій руці невеликий кухонний ніж з коричневою рукояткою, на якій в області ближче до леза розташовано дві металевих заглушки круглої форми. Не пам'ятає, як саме, але з правого боку від пупа в області черевної порожнини також мається поріз, але він не глибокий та не проникаючий. В момент, коли потерпілий руками схопився за область черевної порожнини, він знаходився в трохи зігнутому у попереку положенні, при цьому його передпліччя ліве та праве були трохи підведені в області бокових частин грудної клітини з лівого та правого боку. Тож стоячи в такому положенні, він відчув, як ОСОБА_14 наніс ще один удар в область грудної клітини зліва (збоку) приблизно на рівні серця. В момент, коли ОСОБА_14 наносив йому удари, він почав кричати. На його крик вийшла дружина та інші особи і почали ОСОБА_14 відтягувати від нього, але той пручався та все ще намагався вирватися до нього та продовжити наносити удари. Доки ОСОБА_14 намагалися вгамувати, дружина потерпілого допомогла перейти йому до приміщення спальної кімнати. ОСОБА_14 в цей час вивели на сходинковий майданчик.

9)Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 від 29.03.2024.

10)Даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 від 28.03.2024.

11)Даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 08.03.2024 року.

12)Даними висновків експерта № 12-14/24-БЛ/24 та № 12-14/25-БЛ/24 від 17.04.2024 за результатами проведення судово-медичної та додаткової судово-медичної експертиз.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» № 9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

До того ж у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суттєвим є той фактор, що про підозру ОСОБА_3 повідомлено 08.03.2024, що стало початком притягнення його до кримінальної відповідальності, тому ризик втечі фактично виник лише з цієї дати і в подальшому лише збільшується внаслідок наближення моменту можливого призначення передбаченого суворого покарання.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань у кримінальному провадженні - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від них та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань тощо.

Підозрюваний раніше неодноразово судимий, зокрема за вчинення тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тому існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний в силу ст. 89 КК України судимості не має, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем проживання характеризується в цілому посередньо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а це тяжкий злочин, в сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, вчинений в умовах воєнного стану, у тяжкий для держави та людей час, на ґрунті сварки, виниклої у стані алкогольного сп`яніння, потерпілому було нанесено не менш ніж два удари ножем, цей злочин є надзвичайно небезпечним, адже людина, її життя, здоров`я, честь і гідність та безпека належать до найвищих соціальних цінностей, що може свідчити про підвищену суспільну небезпеку останнього.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини («Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України»), згідно з якою суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому зазначені ризики є підвищеними.

Інші позитивні дані про особу підозрюваного цього висновку не спростовують. Не надано доказів того, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватись під вартою або у тих умовах, за потреби, йому не може бути надана кваліфікована медична допомога.

Продовження строку тримання під вартою необхідно для забезпечення здійснення досудового розслідування, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Слідчий за постановою від 19.03.2024 призначив судову молекулярно-генетичну експертизу, орієнтовний строк виконання якої - червень 2024 року, за постановами від 14.03.2024 та 19.03.2024 призначив три судово-цитологічні експертизи, за постановами від 11.03.2024 та 11.04.2024 призначив п`ять судово-імунологічних експертизи, висновок яких досі не отримані.

Певного часу потребують і процесуальні та технічні дії по завершенню досудового розслідування та наданню доступу до матеріалів досудового розслідування, складанню обвинувального акта.

Ці об`єктивні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов 'язаних з триманням під вартою, на сьогоднішній час не встановлено.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до вимог ст. 182-183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, інших даних про особу підозрюваного та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з огляду на те, що інкримінований злочин вчинений із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосування застави не вбачається можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-201 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Підозрюваному ОСОБА_3 продовжити строк тримання під вартою до 06 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

3.Строк дії ухвали до 06 червня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1