Провадження № 1-кс/344/4532/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , представників володільця майна адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000031 від 02.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368-5 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 02.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368-5 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальник Державної екологічної інспекції Карпатського округу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, починаючи із 2019 року, набув активів, із залученням до їх набуття своїх близьких родичів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Зокрема, ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період із 2019 по 2024 роки, придбали значну кількість рухомого та нерухомого майна, сумарна вартість якого значно перевищує їх законні доходи, здобуті у період із 1998 року по даний час. Значну кількість вказаного майна останні подарували своїй ОСОБА_9 .

Таким чином, аналіз одержаної у встановленому порядку інформації вказує на наявність в діях начальника Державної екологічної інспекції Карпатського округу ОСОБА_5 можливих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 368-5 КК України.

04.06.2024 в рамках даного кримінального провадження, проведено санкціонований обшук за місцем знаходження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку у 2023 році ОСОБА_5 подарував своїй дочці ОСОБА_10 .

В ході проведення зазначеного обшуку вилучено наступні документи: заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) та рахунок за розподіл газу за жовтень 2023 року, у яких споживачем вказаний ОСОБА_5 , на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за вересень 2023 року, сформований 08.10.2023, на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за грудень 2023 року, сформований 08.01.2024, на 1 арк.; рахунок за послуги розподілу газу за вересень 2023 року, на 1 арк.; привітання ОСОБА_5 із Новим Роком від ГК «Нафтогаз України», на 1 арк.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вищевказані предмети та документи можуть містити відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та можуть бути використані, як докази у суді, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у зверненні до суду з даним клопотанням.

Підставою накладення арешту на вказане майно, як випливає зі змісту клопотання, є сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити. З метою забезпечення збереження речових доказів, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просив накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Володілець майна та його представники в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані документи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, на підставі наданих до клопотання документів слідчим суддею встановлено, що в провадженні П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебуває кримінальне провадження № 0000031 від 02.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 368-5 КК України.

04.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області проведено санкціонований обшук за місцем знаходження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яку у 2023 році ОСОБА_5 подарував своїй дочці ОСОБА_10 .

В ході проведення зазначеного обшуку вилучено наступні документи: заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) та рахунок за розподіл газу за жовтень 2023 року, у яких споживачем вказаний ОСОБА_5 , на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за вересень 2023 року, сформований 08.10.2023, на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за грудень 2023 року, сформований 08.01.2024, на 1 арк.; рахунок за послуги розподілу газу за вересень 2023 року, на 1 арк.; привітання ОСОБА_5 із Новим Роком від ГК «Нафтогаз України», на 1 арк.

Постановою слідчого від 05.06.2024 року вищевказані вилучені у ході обшуку речі, документ визнано речовими доказами.

Правовою підставою накладення арешту на вказане майно слідчим у клопотанні визначено:

- збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, вилучені в ході обшуку 04.06.2024 року документи, а саме: заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) та рахунок за розподіл газу за жовтень 2023 року, у яких споживачем вказаний ОСОБА_5 , на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за вересень 2023 року, сформований 08.10.2023, на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за грудень 2023 року, сформований 08.01.2024, на 1 арк.; рахунок за послуги розподілу газу за вересень 2023 року, на 1 арк. відповідають критерію речового доказу та повинні бути досліджені слідчим в ході досудового розслідування, а тому застосування щодо даних речей такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є доцільним.

Підставою накладення арешту, як вже було зазначено, слідчим зазначено збереження речових доказів.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів (заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) та рахунок за розподіл газу за жовтень 2023 року, у яких споживачем вказаний ОСОБА_5 , на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за вересень 2023 року, сформований 08.10.2023, на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за грудень 2023 року, сформований 08.01.2024, на 1 арк.; рахунок за послуги розподілу газу за вересень 2023 року, на 1), оскільки, незастосування накладення арешту, на ці речі може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України (зокрема, таких як їх зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню), а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання задовольнити.

2. Накласти арешт із забороною володіння, користування та розпоряджання, з метою забезпечення збереження речових доказів, на вилучені в ході обшуку 04.06.2024 року за місцем знаходження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , документи, а саме: заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) та рахунок за розподіл газу за жовтень 2023 року, у яких споживачем вказаний ОСОБА_5 , на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за вересень 2023 року, сформований 08.10.2023, на 1 арк.; рахунок за спожитий газ за грудень 2023 року, сформований 08.01.2024, на 1 арк.; рахунок за послуги розподілу газу за вересень 2023 року, на 1 арк.,

- до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.06.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1