справа № 462/1323/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0001038 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, з вищою освітою, яка розлучена, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України, суд

в с т а н о в и в :

судом встановлено, що ОСОБА_4 27.10.2023 близько 14 год. 10 хв. перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, згідно вимог ст. 383 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, умисно письмово надала слідчому слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 заяву про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, у заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зазначила, що 27.10.2023 року у період часу із 09 год. по 11 год. 30 хв. з квартири АДРЕСА_2 невідома особа таємно, шляхом підбору ключа від вхідних дверей квартири, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 175 000,00 грн., 300,00 доларів США та ювелірних виробів, загальною вартістю 20 000,00 грн. Загальна вартість завданої шкоди потерпілій становить 195 000,00 грн. та 300,00 доларів США.

При цьому, ОСОБА_4 достеменно знала, що в належну їй квартиру ніхто із сторонніх осіб не проникав, жодного майна із цієї квартири не викрадав, а обстановку в квартирі вона порушила самостійно, з метою створення вигляду ознак крадіжки, перед тим як покинула свою квартиру не зачинивши за собою двері на замок.

На підставі даної заяви 28.10.2023 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 внесено до ЄРДР відомості за №0001038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні вказаний факт не знайшов свого підтвердження, зокрема в ході проведеного повторного допиту як потерпілого 31.10.2023 ОСОБА_4 повідомила слідчому, що крадіжки, зазначеної нею в заяві про вчинення кримінального правопорушення не було, а таку заяву вона написала з метою відтермінувати чи скасувати наявні в неї цивільно-правові зобов`язання перед ОСОБА_7 . Відтак, за результатами проведеного досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні 22.12.2023 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 винесено постанову про його закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 383 КК України, так як вона вчинила кримінальне правопорушення, що полягає у завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, судом встановлено, що, ОСОБА_4 28.10.2023 в період часу із 12 год. 00 хв. до 12 год. 40 хв., перебуваючи в службовому кабінеті №110 Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 2, маючи умисел на введення в оману органу, що здійснює досудове розслідування, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, згідно вимог ст. 384 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, умисно надала слідчому слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 завідомо неправдиві покази щодо здійснення невідомою особою 27.10.2023 року у період часу із 09 год. по 11 год. 30 хв. з належної їй квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 крадіжки грошових коштів у сумі 175 000 грн., 300 доларів США та ювелірних виробів, загальною вартістю 20 000 грн. Загальна вартість завданої шкоди потерпілій становить 195 000 грн. та 300 доларів США.

При цьому, ОСОБА_4 достеменно знала, що в належну їй квартиру ніхто із сторонніх осіб не проникав, жодного майна із цієї квартири не викрадав, а обстановку в квартирі вона порушила самостійно, з метою створення вигляду ознак крадіжки, перед тим як покинула свою квартиру, не зачинивши за собою двері на замок.

На підставі наданих ОСОБА_4 показів, слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 було оформлено протокол допиту потерпілого, який нею було власноручно підписано.

В подальшому, у ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні факт вчинення крадіжки не знайшов свого підтвердження, зокрема в ході проведеного повторного допиту як потерпілого 31.10.2023 ОСОБА_4 повідомила слідчому, що крадіжки, зазначеного нею в заяві про вчинення кримінального правопорушення не було, а таку заяву вона написала з метою відтермінувати чи скасувати наявні в неї цивільно-правові зобов`язання перед ОСОБА_7 . Відтак за результатами проведеного досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні 22.12.2023 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 винесено постанову про закриття на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 384 КК України, так як вона вчинила кримінальне правопорушення, що полягає у завідомо неправдивому показанні потерпілого (введенні в оману) органу, що здійснює досудове розслідування.

14.02.2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.383, ч.1 ст. 384 КК України. Сторони, із врахуванням ступеня та характеру сприяння ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, характеру та тяжкості обвинувачення, з метою забезпечення досягнення суспільного інтересу в швидкому, повному та всебічному досудовому розслідуванні і судовому провадженні тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, узгодили покарання в межах санкції ч.1 ст. 383 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, в межах санкції ч.1 ст. 384 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім цього, згідно умов даної угоди ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Статтею 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену із ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник підтримали угоду, при цьому, обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України та пояснила, що вона повністю розуміє свої права надані їй законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, а також наслідки невиконання даної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів та ч.1 ст. 384 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України визнає повністю. Обвинувачена розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами, визначена у межах санкції ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченої, її перевиховання, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, що відповідає особі обвинуваченої та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст. 50 КК України цілей покарання. Судом також встановлено, що відсутні підстави за яких не застосовується покарання у виді обмеження волі відповідно до ч.3 ст. 61 КК України.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2023 року на грошові кошти загальною сумою 6 000 грн., а саме 30 купюр, номіналом по 200 грн.: серія ВЗ 6925057, серія ЗБ 3901389, серія ВЄ 5281819, серія БУ 7838364, серія ДД 2656801, серії ВИ 1880869, серія ЄЄ 5752979, серія ГВ 7667964, серія ЄГ 2771838, серія ДЄ 3850613, серії ДЕ 1983742, серія ГИ 7077002, серія ГИ 4797596, серія ДГ 9751905, серія ДБ 9342482, серія ВЄ 4374871, серія ДГ 6659217, серія ВИ 3872947, серія ДЕ 4824416, серія ДБ 7384611, серія ЄИ 2007728, серії АІ 5580417, серія ДД 1035463, серія ВЖ 8938649, серія ГЗ 2208563, серія АУ 4074896, серія ВЕ 2776393, серія ДВ 1428987, серія ГЄ 9309451, серія ЕА 3669981, які поміщено в прозорий па нанесено рукописні характеризуючі написи та підписи, накладено арешт, який слід скасувати, оскільки розгляд провадження завершено /матеріали кримінального провадження арк. 70/.

Керуючись ст. 368-371, 373-376, 472, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001038 укладену 14 лютого 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383, ч.1 ст. 384 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст. 383 КК України у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік;

за ч. 1 ст. 384 КК України у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців.

На підставі положень ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 1 /один/ рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 п.1, 2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання протягом іспитового строку.

Речові докази:

- вилучені протоколом добровільної видачі у ОСОБА_4 від 31.10.2023 в ході досудового розслідування речі, а саме 30 купюр, номіналом по 200 грн./ серія ВЗ 6925057, серія ЗБ 3901389, серія ВЄ 5281819, серія БУ 7838364, серія ДД 2656801, серія ВИ 1880869, серія ЄЄ 5752979, серія ГВ 7667964, серія ЄГ 2771838, серія ДЄ 3850613, серія ДЕ 1983742, серія ГИ 7077002, серія ГИ 4797596, серія ДГ 9751905, серія ДБ 9342482, серія ВЄ 4374871, серія ДГ 6659217,серія ВИ 3872947, серія ДЕ 4824416, серія ДБ 7384611, серія ЄИ 2007728, серія АП 5580417, серія ДД 1035463, серія ВЖ 8938649, серія ГЗ 2208563, серія АУ 4074896, серія ВЕ 2776393, серія ДВ 1428987, серія ГЄ 939451, серія ЕА 3669981/, які поміщено в прозорий пакет, на який нанесено рукописні характеризуючі написи та підписи /матеріали кримінального провадження арк. 66-67/ повернути обвинуваченій ОСОБА_4 як власниці, при цьому, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 листопада 2023 року;

- DVD-R диск, об`ємом 4,7 Гб на якому міститься відеозапис з зовнішніх камер відеоспостереження із приміщення магазину «Близенько», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 80 від 27.10.2023 року /матеріали кримінального провадження арк. 80/ - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: ОСОБА_1