Справа № 243/1996/24
Провадження № 1-кп/243/579/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження згідно із ЄРДР №0000092 від 26 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтарськ, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшого розвідника - оператора відділення радіорозвідки взводу спостереженій та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_2 ,

захисник ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 вересня 2019 року №274 солдата ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем військової служби за контрактом призначено на посаду старшого розвідника - оператора відділення радіорозвідки взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом солдат ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. ст. сг. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_2 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань, громадян.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

В березні місяці 2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи кримінально-протиправний умисел спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, за допомогою мобільного телефону здійснив замовлення у невстановленої досудовим розслідуванням особи, про виготовлення підробленого посвідчення вода на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі, ОСОБА_2 у березні місяці 2023 року, знаходячись в одному з приміщень відділення «Укрпошти», що розташоване в м. Краматорськ, Донецької області, від невстановленої особи отримав посилку із підробленим документом, а саме посвідченням водія із серійним номером НОМЕР_2 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишив дане посвідчення при собі з метою подальшого його використання.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 25 лютого 2024 року, близько 16 год. 05 хв., ОСОБА_2 рухався на транспортному засобі Volkswagen Т5 (Transporter), по вулиці Одеська, м. Слов`янськ, Донецької області, був зупинений працівниками патрульної поліції з метою перевірки документів. В цей момент у солдата ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді старшого розвідника - оператора відділення радіорозвідки взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , перебуває на території Донецької області для виконання бойових завдань, виник кримінально-протиправний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження своєї особистості та права керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_2 добровільно дістав з особистих речей раніше придбаний ним підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та діючи умисно, достовірно знаючи, що вищезазначене посвідчення водія є підробленим, придаючи своїм діям ознак правомірності передав працівникам патрульної поліції завідомо підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке надавало змогу візуально встановити його особу та підтвердити право керування транспортним засобом, тим самим використав завідомо підроблений документ.

25 лютого 2024 у період часу з 16 годин 30 хвилин по 16 годин 55 хвилин на перехресті вул. Миру та вул. Одеська, м. Слов`янськ, Донецької області, після зупинки працівниками патрульної поліції та на законну вимогу останніх надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, солдат ОСОБА_2 з метою підтвердження наявності права на керування транспортним засобом, добровільно надав посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , ніби видане на його ім`я, достовірно знаючи, що воно є підробленим, яке у передбаченому законом порядку ніколи на видавалося, яке було у подальшому вилучене співробітником поліції ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, кримінальна відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем та ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінальних проступків у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 у заяві про визнання винуватості від 12 березня 2024 року, складеній в присутності захисника ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних проступків при обставинах, викладених в обвинувальному акті; обвинуваченому роз`яснений зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин; надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, у зв`язку з чим він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вивчивши дану заяву, суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи клопотання прокурора та надані учасниками судового провадження заяви, відповідно до ч. 1 ст. 382 КПК України, судом вивчено обвинувальний акт та додані до нього матеріали у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта, з огляду на зміст та повноту яких, суд вважає можливим ухвалення вироку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Суд звертає увагу, що прийняття рішення у такий спосіб повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За наслідками вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, суд приходить до висновку, що обставини, встановлені судом підтверджуються обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, і які суд зазначає замість доказів, відповідно до особливостей ч. 2 ст. 382 КПК України, а саме:

солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді старшого розвідника - оператора відділення радіорозвідки взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, який умисно в березні місяці 2023 року у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи кримінально-протиправний умисел спрямований на виготовлення підробленого посвідчення водія, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, за допомогою мобільного телефону здійснив замовлення у невстановленої досудовим розслідуванням особи, про виготовлення підробленого посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Далі, ОСОБА_2 у березні місяці 2023 року, знаходячись в одному з приміщень відділення «Укрпошти», що розташоване в м. Краматорськ, Донецької області, від невстановленої особи отримав посилку із підробленим документом, а саме посвідченням водія із серійним номером НОМЕР_2 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишив дане посвідчення при собі з метою подальшого його використання.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 25 лютого 2024 року, близько 16 год. 05 хв., ОСОБА_2 рухався на транспортному засобі Volkswagen Т5 (Transporter), по вулиці Одеська, м. Слов`янськ, Донецької області, був зупинений працівниками патрульної поліції з метою перевірки документів. В цей момент у солдата ОСОБА_2 , який є військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи її на посаді старшого розвідника - оператора відділення радіорозвідки взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , перебуває на території Донецької області для виконання бойових завдань, виник кримінально-протиправний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження своєї особистості та права керування транспортним засобом.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_2 добровільно дістав з особистих речей раніше придбаний ним підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та діючи умисно, достовірно знаючи, що вищезазначене посвідчення водія є підробленим, придаючи своїм діям ознак правомірності передав працівникам патрульної поліції завідомо підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке надавало змогу візуально встановити його особу та підтвердити право керування транспортним засобом, тим самим використав завідомо підроблений документ.

25 лютого 2024 року у період часу з 16 год. 30 хв. по 16 год. 55 хв. на перехресті вул. Миру та вул. Одеська, м. Слов`янськ, Донецької області, після зупинки працівниками патрульної поліції та на законну вимогу останніх надати документ, що посвідчує право керування транспортним засобом, солдат ОСОБА_2 з метою підтвердження наявності права на керування транспортним засобом, добровільно надав посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , ніби видане на його ім`я, достовірно знаючи, що воно є підробленим, яке у передбаченому законом порядку ніколи на видавалося, яке було у подальшому вилучене співробітником поліції ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

За результатом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, суд вважає, що висунуте ОСОБА_2 обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України знайшло своє підтвердження, події кримінальних проступків мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_2 :

Відповідно до службової характеристики за підписом командира військової частини НОМЕР_1 від 09 березня 2024 року, солдат ОСОБА_2 зарекомендував себе з позитивної сторони.

Відповідно до характеристики за підписом ДОП СП ВП №1 Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_2 за місцем мешкання характеризується посередньо, алкогольними напоями не зловживає. Скарг від сусідів та жителів мікрорайону не надходило.

Згідно із довідкою КНП «Світловодська центральна районна лікарня» Світловодської міської ради № 1813 від 04 березня 2024 року, ОСОБА_2 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за допомогою не звертався та на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не значиться.

Відповідно до вимоги № 35-02032024/14044 від 02 березня 2024 року, ОСОБА_2 не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_2 щиросердно розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням наданих суду матеріалів, судом встановлено, що обвинувачений є працездатним, не є інвалідом, є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно із ст. 65 КК України, враховуючи викладені вище обставини щодо особи обвинуваченого, його способу життя, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статей, що передбачає відповідальність за скоєне, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Вказане покарання обвинуваченому по своєму виду та розміру на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо розв`язання питання про розподіл процесуальних витрат, суд виходить з таких міркувань.

Згідно із представленими копіями процесуальних рішень, експертів було залучено відповідно до вимог ст. 243 КПК України на підставі постанови СД ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/113-24/1227-ДД від 28 лютого 2024 року, витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні складають 1893 грн. 20 коп..

Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати зокрема складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Статтею 122 КПК України передбачений порядок здійснення оплати витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Аналіз вказаної статті дозволяє дійти висновку, що законодавець у вказаній статті зазначає коло осіб, на яких за певних умов покладається обов`язок на покриття процесуальних витрат під час проведення кримінального провадження як під час досудового розслідування так і судового слідства.

За змістом ст. 122 КПК України, яка передбачає залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету.

Відповідно ст. 124 КПК України, яка передбачає розподіл процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на викладене, з врахуванням вимог ст. 124 КПК України, суд вважає, що з обвинуваченого слід стягнути в прибуток держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1893 грн. 20 коп..

Крім цього, суд, з врахуванням положень ч. 4 ст. 174 КПК України, вважає необхідним скасувати арешт майна.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 Кримінально процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп..

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп..

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 1700 гривень 00 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_2 не застосовувалися та не обиралися.

Накладений згідно із ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2024 року арешт на посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_2 - скасувати.

Речові докази по справі:

посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_2 - після вступу вироку в законну силу зберігати в матеріалах кримінального провадження внесеному до ЄРДР за №0000092 від 26 лютого 2024 року;

Процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судової технічної експертизи документів на загальну суму 1893 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) 20 коп. стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави.

На вирок, ухвалений в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, без виклику особи, яка його оскаржує, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення такою особою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1