Єд. унік. № 243/2133/24
Провадження № 1-кс/243/216/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , фактичного володільця майна ОСОБА_4 , представника фактичного володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000279 від 18 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в межах якого здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0000279 від 18 березня 2024 року слідчим СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 подано клопотання про арешт майна.

Із вказаного клопотання вбачається, що в провадженні слідчого відділення ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріли кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000279 від 18 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2024 приблизно о 15 год. 00 хв. водій військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем марки Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 рухаючись по вул. Університетської з боку вул. Василівської в напрямку вул. Банківської м. Слов`янська, де на не регульованому перехресті вулиць Банківська-Університетська-Шовковична м. Слов`янська, проігнорував дорожній знак 2.1 та не надав перевагу руху мотоциклу марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по АДРЕСА_1 , внаслідок чого на території перехрестя сталось зіткнення правою боковою частиною кузова автомобіля марки Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 з лівою частиною мотоциклу марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 ., ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом плеснової кістки зліва.

В ході проведення огляду місця події дорожньо-транспортної події від 18.03.2024 було вилучено автомобіль марки Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 та мотоцикл марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 , які постановою слідчого від 18 березня 2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони містять сліди злочину, тобто, утримують відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування, тому вказане майно потребує проведенню відповідних експертиз.

Таким чином, на думку слідчого, вилучені речі являються речовими доказами, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, правовий режим зберігання яких регламентується ст.100 КПК України. Крім цього, зазначені транспортні засоби будуть являтися об`єктом проведення судових експертиз.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Прокурор ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд клопотання про арешт майна провидити у його відсутності.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання посилаючись на доводи зазначені у клопотанні.

Фактичний володілець автомобіля Hyundai Santa Fe ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, а просив суд задовільнити його частково, шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним автомобілем без позбавлення права користування. Зазначив, що він проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_1 на посаді бойового медика другої стрілецької роти та автомобіль Hyundai Santa Fe використовує в евакуаційних потребах, зокрема їздить до територій на яких проводяться активні бойові дії у АДРЕСА_2 для виконання бойових завдань: медичної евакуації особового складу з полю бою та забезпечення обороноздатності підрозділу. На підставі наведеного просив суд частково задовільнити клопотання слідчого та не позбавляти його права користування вказаним автомобілем.

Представник власника автомобіля Hyundai Santa Fe - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого в повному обсязі. Просив суд задовільнити клопотання частково шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним автомобілем без позбавлення права користування.

Власник мотоциклу марки BAJAJ BOXER BM 150 X - ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд клопотання про арешт майна провидити у його відсутності, не заперечував проти його задоволення.

Розглянувши клопотання, ознайомившись із доданими до нього матеріалами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.ч.1,2ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ ВП № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за №0000279 від 18 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2024 в період часу з 16 год 20 хв по 18 год 20 хв старшим слідчим СВ ВП №4 КРУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_8 було проведено огляд дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася на перехресті вулиць Банківська-Університетська-Шовковична у м. Слов`янську Донецької області, на місці пригоди було оглянуто автомобіль марки Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 та мотоцикл марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 . В ході візуального огляду було встановлено що зазначений автомобіль та мотоцикл мають пошкодження, внаслідок чого їх було вилучено.

18 березня 2024 року постановами слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 автомобіль Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 та мотоцикл марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 визнано речовими доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно відомостей наданих слідчим суду, вбачається, що володільцем мотоцикла марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_6 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Під час досудового розслідування було встановлено, що автомобілем Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 користувався військовослужбовець ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_4 .

У зв`язку з викладеним встановлено, що фактичним володільцем автомобілю марки Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 являється ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з наказу №278 від 27.12.2022 молодшого сержанта ОСОБА_4 зараховано бойовим медиком першого стрілецького взводу другої стрілецької роти.

Слідчий доводячи обґрунтованість поданого клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно вказував про те, що на його думку вказаний автомобіль може містити сліди, які можуть свідчити про скоєння вказаного кримінального правопорушення, що дає можливість використання його в якості доказів, та використання при дослідженні експертом при проведенні судових експертиз, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і є достатні підстави припускати про їх знищення з метою перешкоджання доказуванню у кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), слідчий суддя, зокрема, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

- необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи що зазначені у клопотанні транспортні засоби є речовими доказами у кримінальному провадженні та їх відповідність критеріям ст.98 КПК України, виходячи з характеру кримінального правопорушення, необхідності проведення слідчих дій з зазначеним у клопотанні майном, приймаючи до уваги доводи заявника щодо необхідності арешту майна, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Оцінюючи доводи фактичного володільця автомобіля ОСОБА_4 та його представника суд зазначає наступне. Так необхідність в користуванні автомобілем у зв`язку із використанням його для виконання бойових завдань, суд розцінює як такі, що не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, або у частковому його задоволенні шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним автомобілем без позбавлення права користування, оскільки власником не обґрунтовано неможливості досягнення вказаних цілей, шляхом користування іншими транспортними засобами. Більше того, як зазначено самим володільцем автомобіля, що вказаний транспортний засіб використовується ним для виконання бойових завдань на територіях активних бойових дій, зокрема евакуація особового складу з поля бою, що свідчить про високу вірогідність його пошкодження або знищення. А тому, з метою запобіганню втрати доказів у кримінальному провадженні, знищення можливих слідів кримінального правопорушення, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим.

При цьому, вилучення автомобіля є необхідним для проведення слідчих дій та експертиз, а тому його повернення на зберігання фактичному володільцю є неможливим, оскільки такий захід не забезпечить дієвості цього кримінального провадження.

Крім того, що аргументів фактичного володільця автомобіля про тривалий період проведення експертизи, а саме не час фактичного проведення експертом експертизи, а зайнятість експерта у проведенні експертизи, суд зазначає, що захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК, власник майна та його представник наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За змістом п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Враховуючи вищенаведені обставини та очевидну необхідність в арешті вище переліченого майна, з метою унеможливлення їх подальшої втрати, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

При цьому слідчий суддя зазначає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України. Тобто арешт майна є тимчасовим заходом та не позбавляє права власності на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 170-172 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000279 від 18 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Hyundai Santa Fe номерний знак НОМЕР_2 , фактичним володільцем якого на достатній підставі є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та на мотоцикл марки BAJAJ BOXER BM 150 X д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони права користування, розпорядження та відчуження зазначеного майна та помістити їх на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали надіслати заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 27.03.2024 о 15-10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1