Справа №766/6020/24
н/п 1-кс/766/4618/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.07.2024 із визначенням застави у розмірі 60560,00 гривень.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000349 від 26.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав та зберігав з метою збуту за адресою: АДРЕСА_1 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Так, 15.04.2024 року близько 14:00 год., перебуваючи на розі вулиць Пилипа Орлика та Шолом Алейхема у м. Херсоні, ОСОБА_4 у ході проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів збув шляхом продажу за 960 гривень особі-закупнику, анкетні дані якої змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_7 , три поліетиленові пакети з подрібненою речовиною рослинного походження буро-зеленого кольору з пряним запахом, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2079-НЗПРАП від 18.04.2024, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину, становить 9,025 г., яку 15.04.2024 у період часу з 14:20 год. до 14:24 год., ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.

Крім того, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав та зберігав з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 , особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Так, 25.04.2024 близько 16.30 год., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , у ході проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу, повторно збув шляхом продажу за 1000 гривень особі-закупнику, анкетні дані якої змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_7 , три поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження з характерним пряним запахом, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2282-НЗПРАП від 26.04.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 6,868 г., яку 25.04.2024 у період часу з 16.38 год. до 16.46 год., ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції.

Крім того, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, незаконно придбав та зберігав з метою збуту за адресою: АДРЕСА_2 , суху подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору з пряним запахом, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2318-НЗПРАП від 07.05.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 0,419г.; відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2314-НЗПРАП від 30.04.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 5,561г.; відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2319-НЗПРАП від 09.05.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 6,404г.; відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2317-НЗПРАП від 08.05.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 12,77г.; відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2315-НЗПРАП від 07.05.2024 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 29,81г.; відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2313-НЗПРАП від 14.05.2024 смолисту речовину темно-коричневого кольору з запахом гарі, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою у перерахунку на суху речовину 0,482 г., та на поверхнях металевого наперстку відповідно до висновку експерта №СЕ-19/122-24/2316 від 01.05.2024 смолисті речовини темно-коричневого кольору з запахом гарі, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою у перерахунку на суху речовину 0,284г., яку 25.04.2024 у період часу з 18:48 год. до 21:37 год. було вилучено під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, українець, громадянин України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

25.04.2024 о 21:36 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 21:36 год.).

25.04.2024 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

26.04.2024 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_8 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 2 місяці (до 21.06.2024 року включно).

Постановою керівника Херсонської окружної прокуратури Херсонської області від 17.06.2024 у провадженні продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців, а саме до 25.07.2024, включно.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортами старшого оперуповноваженого ВКП ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколами огляду грошових коштів у сумі 1000 гривень від 15.04.2024, 25.04.2024; протоколами огляду особи-закупника ОСОБА_7 та вручення йому грошових коштів; протоколами огляду від 15.04.2024, 15.04.2024; висновками експерта №СЕ-19/122-24/2079-НЗПРАП від 18.04.2024, №СЕ-19/122-24/2079-НЗПРАП від 18.04.2024, №СЕ-19/122-24/2318-НЗПРАП від 07.05.2024, №СЕ-19/122-24/2319-НЗПРАП від 09.05.2024, №СЕ-19/122-24/2315-НЗПРАП від 07.05.2024, №СЕ-19/122-24/2313-НЗПРАП від 14.05.2024, №СЕ-19/122-24/2316 від 01.05.2024; протоколом обшуку від 25.04.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, в ході досудового розслідування необхідно провести слідчі та процесуальні дії, завершення яких потребує додаткового часу, а саме: зняти грифи секретності із документів про прийняті процесуальні рішення, проведені негласні слідчі (розшукові) дії та матеріальних носіїв інформації з метою їх долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження, що потребує значного часу; виконати вимоги ст. ст. 283, 290, 291 КПК України, адже у зв`язку із великим обсягом проведених слідчих дій та проведених експертиз стороні захисту необхідний достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може:

- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинені ним тяжких злочинів, може покинути своє місце мешкання;

- п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме в разі перебування підозрюваного на волі, останній матиме можливість навмисно затягувати досудове розслідування, не з`являтися до органу досудового розслідування та суду, попередити осіб, яким він збував наркотичні засоби з метою подальшого викривлення ситуації щодо вчинених кримінальних правопорушень;

- п.5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, злочини в обсязі підозри вчинив з корисливою метою, що в повній мірі дає підстави вважати про наявність зазначеного ризику, офіційного джерела доходу немає. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Викладені ризики не зменшились та не перестали існувати, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечує їх недопущення та забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що прокурором не надано жодних доказів існування ризиків, зазначених у клопотанні. Відповідно до приписів ст.199 КПК України прокурор у клопотанні мав навести як змінювалися ризики, чого ним не зроблено. Щодо ризику втечі, то підозрюваний не проявляв таких намірів і до застосування до нього запобіжного заходу, крім того, у підозрюваного було вилучено усі документи, які посвідчують його особу. Також зазначив, що фактично досудове розслідування завершено та справа готова для направлення до суду, вважає необґрунтованим твердження прокурора про необхідність проведення додаткових слідчих дій. Щодо тиску на свідків вказав, що всі свідки допитані, а основні свідки засекречені згідно чинного законодавства і підозрюваному не відомі, тому не зрозуміло як на них можна чинити тиск. Просив змінити його підзахисному запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, крім того зазначив, що кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 307 КК України є невірною, згоден, що насправді було зберігання наркотичних засобів, а не збут (ст. 309 КК України), пояснив, що дійсно періодично вживає наркотичні засобі для полегшення болю, який виникає після проведеної операції. Також вказав, що до його затримання проживав у м. Херсоні разом із співмешканкою ОСОБА_17 у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , місце реєстрації має інше у АДРЕСА_4 . Також вказав, що до кримінальної відповідальності раніше ніколи не притягувався, був працевлаштований, хоч і неофіційно, через військову адміністрацію м. Херсона, а саме: розбирав будівлі та чистив вулиці після обстрілів, ремонтував бомбосховища, там же і познайомився зі свідками у цьому кримінальному провадженні. Вказав, що бажає пройти ВЛК для служби в ЗСУ. Просив змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт, щоб він міг працювати далі та проходити військово-лікарську комісію.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді триманні під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000349 від 26.03.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

Версія органу досудового розслідування обставин кримінального правопорушення викладені у клопотанні.

25.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуються наступними доказами, зібраними під час досудового розслідування та наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: рапортами старшого оперуповноваженого ВКП ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколами огляду грошових коштів у сумі 1000 гривень від 15.04.2024, 25.04.2024; протоколами огляду особи-закупника ОСОБА_7 та вручення йому грошових коштів; протоколами огляду від 15.04.2024, 15.04.2024; висновками експерта №СЕ-19/122-24/2079-НЗПРАП від 18.04.2024, №СЕ-19/122-24/2079-НЗПРАП від 18.04.2024, №СЕ-19/122-24/2318-НЗПРАП від 07.05.2024, №СЕ-19/122-24/2319-НЗПРАП від 09.05.2024, №СЕ-19/122-24/2315-НЗПРАП від 07.05.2024, №СЕ-19/122-24/2313-НЗПРАП від 14.05.2024, №СЕ-19/122-24/2316 від 01.05.2024; протоколом обшуку від 25.04.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

26.04.2024 ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 2 місяці (до 21.06.2024).

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає зазначити наступне.

Порядок подання клопотання про продовження строку тримання під вартою врегульовано ст.199 КПК України. Відповідно до ч.3 ст.184 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинен містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що виявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим з прокурором у клопотанні не виконані.

У клопотанні жодним чином не зазначено обставин, які свідчили б про те, що виявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Слідчий процитував статті КПК України, які визначають поняття ризиків, не пославшись при цьому на жодну конкретну обставину чи факт на підтвердження заявленого ризику. Досудове розслідування здійснюється протягом тривалого часу і при наявності ризиків (адже вони заявлялися прокурором і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) вони б мали проявитися і прокурор повинен був про це вказати. Проте жодний ризик не проявився, а відтак є підстави стверджувати, що заявлені ризики відсутні.

Щодо вимоги викладу обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, то слідчий у клопотанні обмежився двома абзацами: «зняти грифи секретності із документів про прийняті процесуальні рішення, проведені негласні слідчі (розшукові) дії та матеріальних носіїв інформації з метою їх долучення до матеріалів вказаного кримінального провадження, що потребує значного часу» та «виконати вимоги ст. ст. 283, 290, 291 КПК України, адже у зв`язку із великим обсягом проведених слідчих дій та проведених експертиз стороні захисту необхідний достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження».

При цьому слідчий не зазначив жодної конкретної слідчої чи процесуальної дії, яку необхідно виконати у продовженому строкові досудового розслідування. Незрозуміло яким чином перебування підозрюваного не під вартою заважатиме «зняттю грифів секретності із документів». А така слідча дія як ознайомлення стороною захисту із матеріалами провадження може бути проведена незалежно від місця перебування підозрюваного.

Не містить переліку таких дій і сама постанова керівника прокуратури про продовження строку досудового розслідування. У постанові необхідність продовження строку досудового розслідування обґрунтована тими же підставами, що і у клопотанні слідчого про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу не те, що запобіжний захід не є покаранням за злочин. Його мета забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної або обвинуваченої особи. Незалежно від законодавчих змін та особливостей періоду процедура застосування до особи запобіжних заходів завжди має відповідати правовим принципам, які є універсальними і підлягають до застосування у будь-якій країні, де панує верховенство права.

Ідеться про такі базові принципи: презумпція невинуватості; презумпція свободи; імператив поваги до людської гідності.

Презумпція невинуватості гарантує, що кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком суду (ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Конституційний суд України зазначає, що метою принципу презумпції невинуватості є захист особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, від будь-яких форм осуду публічної влади, доки вину не буде доведено (Рішення від 8 червня 2022 року 3-р(ІІ)/2022).

Метою застосування запобіжного заходу є, по-перше, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини в справі Пірузян проти Вірменії (Piruzyan v. Armenia) (заява № 33376/07, рішення від 26.06.2012 року, остаточне рішення від 26.09.2012 року) зазначив про те, що: 94. У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа підозрюється у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі Трипедуш проти Республіки Молдова (Tripadus v. the Republic of Moldova) (заява № 34382/07, рішення від 22.04.2014 року, остаточне рішення від 22.07.2014) : 119. Суд нагадує, що ст. 5 Конвенції присвячена основному праву людини: захист людини проти самовільного посягання з боку держави на її свободу. Параграф 3 цієї статті зобов`язує, щоб попередній арешт не перевищував розумного строку і щоб компетентні судові органи регулярно розглядали наявність достатніх і доречних підстав, які виправдовують попередній арешт. 120. У своїй юриспруденції Суд розвинув чотири фундаментальні підстави, що виправдовують попередній арешт особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину: ризик, що обвинувачена особа втече, ризик, що при звільненні підозрюваний перешкодить здійсненню правосуддя, і ризик, що він вчинить нові злочини або порушить громадський порядок.

Європейський суд з прав людини в справі Боротюк проти України (Borotyuk v. Ukraine) (заява № 33579/04, рішення від 16.12.2010 року, остаточне рішення від 16.03.2011 року) звернув увагу на те, що: 62. При цьому існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи за і проти такого звільнення не повинні бути загальними й абстрактними.

Аналогічні висновки ЄСПЛ стосовно ст. 5 Конвенції виклав в п. 80 справи Фельдман проти України: Суд зазначає, що тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачувався заявник, та ризик його ухилення від слідства залишалися єдиними підставами для відмови суду в задоволенні клопотань заявника про звільнення. Проте, згідно п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (п. 80 рішення у справах Яблонський проти Польщі (Jablonski v. Poland) , № 33492/96 від 21.12.2000 року, п. 102 рішення ОСОБА_18 проти Франції (I.A. v. France) , № 28213/95, ECHR 1998-VII) . До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (рішення у справі Іловецький (Ilowiecki) , п. 61) . Жодних таких підстав у справі, що розглядається, суди не зазначили. Посилаючись головним чином на серйозність пред`явлених заявнику обвинувачень та ризик його ухилення від слідства, державні органи продовжували тримання його під вартою на підставах, які не можна вважати відповідними і достатніми .

Щодо незаконного впливу на свідків.

В справі Летельє проти Франції (Letellier v. France) (заява № 12369/86, рішення від 26.06.1991 року) Європейський суд з прав людини визначив, що: 37. Уряд нагадує, що висунуті проти пані Летельє звинувачення ґрунтуються головним чином на свідченнях панів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Останній був допитаний слідчим 25.11.1985 року, але в зв`язку з неявкою його очна ставка з обвинуваченою 17.12.1985 року не відбулася. Серед мотивів рішення обвинувальної палати від 22.01.1986 року була і необхідність попередження тиску на свідків, що могло спонукати їх змінити свої показання під час очних ставок. 38. На думку Комісії, якщо таке побоювання і могло бути виправданим на початку слідства, то після численних допитів свідків воно перестає бути визначальним. Крім того, немає ніяких даних про те, що в період, коли заявниця перебувала на волі і до неї було застосовано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, вона вдавалася до залякування свідків. 39. Суд визнає, що реальна загроза чинення тиску на свідків могла існувати на початку цієї справи, але з плином часу вона значно зменшилася і зникла зовсім. Фактично після 05.12.1986 року судові органи вже не посилалися на подібну загрозу: тільки в рішеннях обвинувальної палати Парижа від 22.01.1986 року, 05.03.1986 року, 10.04.1986 року, 05.12.1986 року попередній висновок визнається єдиним способом запобігти цій небезпеці. У будь-якому разі після 23.12.1986 року за цим пунктом утримання під вартою вже не виправдовувалося.

У клопотанні не зазначено жодного конкретного свідка, на якого може впливати підозрюваний. Крім того, із матеріалів справи вбачається, що свідки у справі є засекреченими відповідно до чинного законодавства грифом секретності і сторона захисту не має відповідного допуску до вказаної інформації, яким чином відбуватиметься вплив на свідків у такому випадку ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не вказано.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 «вчинив з корисливою метою, що в повній мірі дає підстави вважати про наявність зазначеного ризику, офіційного джерела доходу не має». У судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив про наявність джерела свого доходу, в силу характеру роботи (розбирання будівель та чистка вулиць після обстрілів, ремонтування бомбосховищ) така праця відповідно запису у трудовій книжці не потребує, а тому могла бути оплачена і неофіційно, однак слідчим вказаний факт перевірено не було, прокурором судовому засіданні це не спростовано.

Презумпція свободи гарантує кожному свободу та особисту недоторканність (ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції).

Базові висновки стосовно презумпції на користь залишення особи на свободі Європейський суд з прав людини зробив у справах Вітольд Літва проти Польщі та Амбрушкевич проти Польщі. Зокрема, ЄСПЛ зазначає: недостатньо, щоб позбавлення волі лише відповідало нормам національного права, а ще необхідно, щоб з огляду на обставини справи воно було необхідним.

Щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчим у клопотанні зазначено «в разі перебування підозрюваного на волі, останній матиме можливість навмисно затягувати досудове розслідування, не з`являтися до органу досудового розслідування та суду, попередити осіб, яким він збував наркотичні засоби з метою подальшого викривлення ситуації щодо вчинених кримінальних правопорушень».

Затягувати досудове розслідування підозрюваний міг і перебуваючи в слідчому ізоляторі. Але слідчим з прокурором не наведено жодного факту такої поведінки підозрюваного, з чого слідчий суддя робить висновок, що обґрунтування ризику не базується на доказах, а тільки припущеннях прокурора.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором не було доведено наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, у тому обсязі, які вони існували під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому з урахуванням всіх встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний період часу за адресою його постійного місця проживання, яке він повідомив суду: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Наявність запобіжного заходу у вигляді арешту вже є стримуючим фактором для належної процесуальної поведінки підозрюваного. А поведінка і пояснення підозрюваного у судовому засіданні вказують на те, що, перебуваючи під домашнім арештом він виконуватиме всі процесуальні обов`язки, що і є метою запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, 194, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити старшому слідчому СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 07:00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Херсона без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 25 липня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1