УХВАЛА

29 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 372/3215/21

провадження № 51-6340ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 13 липня 2023 року щодо останнього,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо засудженого ОСОБА_5 .

До касаційної скарги додав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених вище судових рішень, де навів обґрунтування, в якому зазначив належні підстави того, що сторона захисту була позбавлена можливості вчасно подати касаційну скаргу.

Суд касаційної інстанції, враховуючи наведені причини пропуску строку та обставини звернення сторони захисту з касаційною скаргою, вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_4 строк для подачі касаційної скарги.

Водночас, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому суд касаційної інстанції, з огляду на приписи ч. 1 ст. 433 КПК, перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Захисник в касаційній скарзі формально стверджує про неконкретизованість обвинувачення за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, де зазначає про відсутність належних доказів в обґрунтування тяжкості заподіяного потерпілому ушкодження. Разом з тим, зі змісту оскаржених судових рішень вбачається, що ступінь тяжкості заподіяного ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я судом встановлено на підставі висновку судово-медичного експерта № 147 від 12 серпня 2021 року, проте про недопустимість цього доказу, або про порушення правил його оцінки, передбачених ст. 94 КПК, захисник не зазначає.

Обґрунтування того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді вирокуОбухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2022 року, в тому числі й щодо перевірки правильності оцінки місцевим судом висновку судово-медичного експерта № 147 від 12 серпня 2021 року, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, в касаційній скарзі також не йдеться.

Формальні та неконкретизовані твердження про недотримання судами попередніх інстанцій норм КПК в частині надання оцінки доказам не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції без належного обґрунтування з посиланням на відповідні матеріали кримінального провадження, а також норми процесуального закону, які, на переконання захисника, були порушені.

Крім того, порушуючи в касаційній скарзі питання про скасування оскаржених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, захисник не указує про такі порушення кримінального процесуального закону, які би відповідно до положень ст. 415 КПК слугували підставою для призначення нового розгляду саме у суді першої інстанції та не можуть бути виправлені апеляційним судом.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Обухівського районного суду Київської області від 13 жовтня 2022 року та ухвали Київського апеляційного суду від 13 липня 2023 року.

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3