ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року

м. Київ

справа № 295/7576/22

провадження № 51-2785км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Житомирського району та області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

на вирок Житомирського апеляційного суду від 2 лютого 2023 року.

Обставини справи

1. Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2022 року ОСОБА_6 засуджено за частиною 4 статті 186 із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК його звільнено від відбування покарання, з іспитовим строком тривалістю 3 роки.

2. Суд визнав доведеним, що 12 червня 2022 року з альтанки, розташованої в лісі поблизу с. Березівка Житомирського району, засуджений, в умовах воєнного стану, розуміючи, що за його діями спостерігають інші особи, відкрито викрав сумку ОСОБА_7 з грошима в сумі 2000 грн.

3. Оскарженим вироком Житомирський апеляційний суд за скаргою прокурора скасував цей вирок в частині призначеного покарання і призначив засудженому за частиною 4 статті 186 ККіз застосуванням статті 69 ККпокарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вимоги і доводи касаційних скарг

4. Засуджений, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК), просить змінити вирок апеляційного суду та застосувати до нього положення статті 75 КК.

5. Він стверджує, що апеляційний суд усупереч вимогам статті 65 КК не врахував тієї обставини, що він добровільно вступив до лав Збройних сил України. Зазначає, що апеляційний суд своєчасно не повідомив про надходження апеляційної скарги прокурора, чим порушив його право на захист.

Позиції інших учасників судового провадження

6. Потерпіла повідомила Суду про можливість здійснення касаційного розгляду без її участі.

7. Прокурор у судовому засіданні заперечила проти задоволення касаційних вимог сторони захисту та просила залишити вирок апеляційного суду без зміни, вважаючи його законним і обґрунтованим.

8. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

9. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

10. Правильність висновків судів про винуватість засудженого в інкримінованому злочині та кримінально-правова оцінка його діяння у касаційній скарзі не оспорюються.

11. Доводи касаційної скарги про порушення апеляційним судом загальних засад призначення засудженому покарання Суд вважає необґрунтованими.

12. Статтями 50 та 65 КК визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

13. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 438 та статті 414 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень може стати явна несправедливість призначеного покарання. Переконливих аргументів, які би доводили, що обране засудженому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину в касаційній скарзі не наведено.

14. Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що апеляційний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та інші обставини, які мають правове значення, і дійшов висновку про неправильне застосування судом першої інстанції положень статті 75 КК.

15. Апеляційний суд виходив із того, що засуджений вчинив тяжкий злочин, взяв до уваги, що раніше він вже звільнявся від покарання у виді позбавлення волі на підставі статті 75 КК при засудженні за вчинення тяжкого корисливого злочину, однак знову скоїв аналогічний злочин, що свідчить про відсутність позитивних змін у його поведінці, і врахував, що засуджений не відшкодував потерпілій заподіяної шкоди.

16. Апеляційний суд дійшов висновку про те, що виправлення, перевиховання та попередження вчинення засудженим нових злочинів можливо в умовах його ізоляції від суспільства і належним чином умотивував своє рішення.

17. Водночас цей суд взяв до уваги, що за відсутності обтяжуючих покарання обставин, судом першої інстанції встановлено обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Оцінивши їх у сукупності, зваживши на думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд визнав їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому призначив засудженому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 186 КК, застосувавши положення статті 69 КК.

18. Як видно з матеріалів справи, засудженому за місцем його проживання надсилалась копія апеляційної скарги прокурора, проте він її не отримав (а.с. 65 - 74). Про дату і місце розгляду апеляційної скарги прокурора засуджений повідомлявся телефонограмами (а.с. 84) та текстовими повідомленнями (SMS) (а.с. 93) відповідно до його заявки про отримання судових повісток в електронній формі (а.с. 24). У зв`язку з його неявкою в судове засідання 28 листопада 2022 року апеляційний суд своєю ухвалою зобов`язав управління поліції доставити його приводом.

19. Звукозапис судового засідання від 25 січня 2023 року свідчить про те, що засуджений будь-яких клопотань, у тому числі й щодо надання часу для ознайомлення зі скаргою не заявляв, повідомив, що зміст вимог прокурора йому зрозумілий, він не потребує послуг захисника.

20. За таких обставин Суд відхиляє доводи засудженого про порушення його права на захист через неможливість подати заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

21. В суді апеляційної інстанції засуджений заявив про намір вступити до Збройних Сил України, проте будь якого підтвердження цьому не надав, тому сама по собі ця заява не є достатньою підставою для застосування положень статті 75 КК та зміни правильного по суті судового рішення.

22. Таким чином, Суд уважає, що апеляційний суд не порушив вимог статей 50, 65 КК, а призначене засудженому покарання відповідає визначеним законом загальним засадам, воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

23. Вирок апеляційного суду відповідає статтям 370, 374, 420 КПК, а тому підстав для його скасування за доводами касаційної скарги засудженого Суд не вбачає.

24. Отже, Суд вважає, що доводи засудженого стосовно надмірної суворості призначеного йому покарання слід відхилити, а касаційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Вирок Житомирського апеляційного суду від 2 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3