Справа № 646/7557/23
№ провадження 1-кп/646/335/2024
ВИРОК

іменем України

15.04.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за № 0000902 від 10.08.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комунарська Луганської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, неодруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 близько 09 год. 00 хв. 09.08.2023 року, у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, зайшов через відкриті двері до під`їзду АДРЕСА_2 , де побачив під сходами прогулянкову коляску. ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що його дії є непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно викрав вказану прогулянкову коляску ТМ «Carrello Epica CRL 8509», яка належить ОСОБА_5 , вартістю 3600 грн. 00 коп., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснивши, що 09.08.2023 року приблизно о 09 год. 00 хв. він зайшов до під`їзду АДРЕСА_2 . Під сходами він побачив прогулянкову коляску, яку вирішив вкрасти. Пересвідчившись, що його ніхто не бачить, він вкрав вказану дитячу прогулянкову коляску. Вартість викраденого майна у розмірі 3600 грн. 00 коп. не оспорює. Розумів, що вчиняє крадіжку під час дії в Україні воєнного стану.

Пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а тому вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він несудимий, має повну загальну середню освіту, не працює, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду щодо призначення покарання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням, суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції за ч. 4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст.124КПК України стягує з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/19764 від 12.09.2023 року у сумі 956 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 року накладено арешт на дитячу коляску, чорного кольору з коричневою ручкою, яка стоїть на 4 колесах.

Враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, судом не призначається покарання у виді конфіскації майна - вказаний арешт підлягає скасуванню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 у період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - дитячу коляску, чорного кольору з коричневою ручкою, яка стоїть на 4 колесах, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - вважати повернутим законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/19764 від 12.09.2023 року у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 року на дитячу коляску, чорного кольору з коричневою ручкою, яка стоїть на 4 колесах, скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -