УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2024 року

м. Київ

справа № 757/25442/24-к

провадження № 51-2965впс24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про направлення матеріалів про продовження строку тримання останнього під вартою в кримінальному провадженні № 0000876 з одного суду до іншого і

встановила:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, Касаційний кримінальний суд) у порядку ч. 3 ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання з доповненнями захисника ОСОБА_5 про направлення згаданих матеріалів із Печерського районного суду м. Києва до Шевченківського районного суду м. Києва або ж до Личаківського районного суду м. Львова.

Суть доводів у поданому зверненні зводиться до того, що матеріали надійшли до Печерського районного суду м. Києва без додержання правил територіальної підсудності. Спираючись на положення ч. 2 ст. 199 КПК, захисник зазначає, що підсудність справи стосовно ОСОБА_6 має визначатися за місцем проведення досудового розслідування, яке у цьому провадженні здійснюється слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), центральний апарат котрого знаходиться в Шевченківському районі м. Києва (вул. Симона Петлюри, 15). Отже, клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 має розглядати Шевченківський районний суд м. Києва. Водночас сторона захисту вважає, що ці ж самі матеріали можуть бути скеровані за підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова, який раніше розглядав клопотання слідчих ГСУ ДБР про застосування заходів забезпечення в кримінальному провадженні № 0000876. А таке, на переконання захисника, свідчить про здійснення досудового розслідування слідчими ГСУ ДБР за місцем розташування відповідного Територіального управління ДБР - у Личаківському районі м. Львова (вул. Максима Кривоноса, 6). З урахуванням викладеного захисник просить направити матеріали провадження з питань продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 із Печерського районного суду м. Києва до вказаного місцевого суду м. Львова або до Шевченківського районного суду м. Києва.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , який підтримав своє клопотання, повідомивши, що до початку його розгляду 6 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва вже ухвалив рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , перевіривши наведені в поданому зверненні доводи та наявні в Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

За правилами ст. 34 КПК кримінальне провадження передається з одного суду до іншого до початку судового розгляду, а в разі якщо він відбувся, немає процесуальних можливостей змінити територіальну підсудність.

Як убачається з наявних у Верховному Суді даних, у рамках кримінального провадження № 0000876 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , котре цей суд розглянув по суті 6 червня 2024 року до початку вирішення Касаційним кримінальним судом порушеного захисником питання про передачу матеріалів провадження до іншого суду в порядку ст. 34 КПК.

Факт, що судовий розгляд згаданих матеріалів вже відбувався, повідомив Суду захисник і це підтверджено відповідною інформацією, наданою Печерським районним судом м. Києва.

Отже, у розрізі положень ст. 34 КПК у цій юридичній ситуації наразі відсутні правові підстави для направлення матеріалів проводження з одного суду до іншого.Тому звернення захисника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про направлення матеріалів про продовження строку тримання останнього під вартою в кримінальному провадженні № 0000876 з одного суду до іншого залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7