КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 04 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року,

за участі:

представника власника майна-

адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_5 під час обшуку автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , а саме: автомобіль марки автомобіль марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що вилучене майно не містить ознак, передбачених ст. 98 КПК України, оскільки автомобіль та ключ від нього об`єктивно не можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 296 КК України, та у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, слідчим суддею не враховано відсутність доказів щодо статусу вилученого майна, як речових доказів, відомостей щодо можливого розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а також те що цивільний позов поданий не уповноваженою особою.

Захисник вважає, що поданий у кримінальному провадженні цивільний позов неуповноваженою на те особою, став підставою для помилкового накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Звертає увагу на те, що слідчим суддею не повідомлено власника майна та його представників про розгляд клопотання, що суперечить положенням ст. 172 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та дату судового засідання його повідомлено у встановлений законом спосіб. 04 червня 2024 року на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, а у задоволенні скарги просив відмовити. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 09 грудня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000354, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 296, ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2023 приблизно о 16:15 годині, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , перебуваючи на першому поверсі адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та нанесли ОСОБА_9 , шляхом нанесення удару ногою тілесні ушкодження у вигляді синців та ссаден.

11 квітня 2024 року на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04.04.2024 проведено обшук в автомобілі марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено: ноутбук марки ASUS s/n: НОМЕР_2 із зарядним пристроєм; автомобіль марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 .

11 квітня 2024 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні представником потерпілого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 заявлено цивільний позов на суму 100 000 грн. матеріальної шкоди та 1 500 000 моральної шкоди.

12 квітня 2024 року старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду із клопотанням про накладення арешту на вилучене у ОСОБА_5 під час обшуку автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 майно, а саме: автомобіль марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року клопотання слідчого задоволено.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення цивільного позову, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що автомобіль марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , вилучені та арештовані з порушенням вимог закону.

11 квітня 2024 року на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року проведено обшук в автомобілі марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого вилучено у тому числі автомобіль марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 .

Однак, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2024 року не надано дозвіл на вилучення самого автомобіля, натомість надано дозвіл на його обшук, з метою відшукання та вилучення знарядь вчинення кримінального правопорушення, мобільних телефонів, ноутбуків, системних блоків, моноблоків, магнітних носіїв електронної інформації, флеш накопичувачів, відео реєстраторів іншої комп`ютерної техніки, на яких можуть міститися фото. - відеозаписи вчинення хуліганських дій, документів щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Первомайський Райагробуд».

Крім того, у долученому до матеріалів провадження цивільного позову не обґрунтовано розмір завданої майнової та моральної шкоди ОСОБА_5 та не зазначено про докази, які її обґрунтовують.

Вказаний автомобіль не є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

За таких обставин, у даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляцяційну скаргу представника ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене у ОСОБА_5 під час обшуку автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , а саме: автомобіль марки автомобіль марки AUDIQ7 н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, вилучене у ОСОБА_5 під час обшуку автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 , а саме: автомобіль марки автомобіль марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1 ; ключ від автомобіля марки AUDI Q7 н.з. НОМЕР_1

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/16751/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Провадження № 11сс/824/3796/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК