В И Р О К

іменем України

Справа №377/261/24

Провадження №1-кп/377/30/24

21 травня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , за відсутності потерпілої, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 19 лютого 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буда-Кошелево Гомельської області, громадянина України, з повною загальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психічного насильства щодо іншої особи, а саме матері, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за наступних обставин:

ОСОБА_4 , всупереч положенням ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, безпричинно, систематично вчиняє психологічне насильство, до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань останньої та негативно впливає на її психологічне здоров`я, погіршило якість її життя, наповнило його стресогенними факторами у значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Так, 10 липня 2023 року, 30 вересня 2023 року та 04 січня 2024 року ОСОБА_4 вчинив відносно ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, у зв`язку з чим 25 липня 2023 року, 05 жовтня 2023 року та 06 лютого 2024 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

18 лютого 2024 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи систематично, знаходячись за місцем свого постійного проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, безпідставно вчинив сварку та почав висловлюватись в бік потерпілої нецензурною лайкою, хапав за руки та висловлював матері побажання найшвидшої смерті.

Вказані систематичні дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 та погіршення якості її життя.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психічного насильство щодо матері, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, суду повідомив, що викладене обвинувачення відповідає дійсності. Дійсно вчиняв психологічне насильство відносно своєї матері, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння. Щиро розкаявся, зробив для себе певні висновки, обіцяв, що більше не буде вчиняти протиправних дій. У своїх показаннях підтвердив обставини, вказані в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, міру покарання покладала на розсуд суду.

З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого та документів, які мають значення для вирішення долі.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.

Призначаючи обвинуваченому покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного, та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 126-1 КК України передбачено, що домашнім насильством є умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Обвинувачений має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання, не працює. На диспансерному обліку у лікаря - нарколога та у лікаря-психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» не перебуває, тобто є осудною особою. Неодноразово засуджений вироками різних судів. Проте на даний час в силу ст.89 КК України вважається не судимим. За місцем проживання характеризується посередньо, Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства стосовно своєї матері ОСОБА_7 , потерпілої у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_4 , покарання за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт. Суд погоджується з думкою прокурора, оскільки беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на обвинуваченого за місцем його проживання, те, що він раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді громадських робіт. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, судом не встановлено обставин, передбачених ч.3 ст.56 КК України, через які обвинуваченому ОСОБА_4 не можуть бути призначені громадські роботи.

Матеріальна шкода у кримінальному провадженні відсутня.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Строк відбування покарання обчислювати з початку фактичного відбування громадських робіт.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1