ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/2586/24 (пр. № 1-кп/201/650/2024), відомості про яке 05 лютого 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Торез, Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 09 березня 2022 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє: Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 , 04 лютого 2024 року в період часу з 16.00 години до 16.41 години, перебуваючи у службовому приміщенні для персоналу автомийки «Честа», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на столі мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10A, 6GB, 128 GB, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 4 482,88 грн., який визначив об?єктом свого злочинного посягання та в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 04 лютого 2024 року у період часу з 16.00 години до 16.41 години, перебуваючи у службовому приміщенні для персоналу автомийки «Честа», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, у період часу з 16.00 години до 16.41 години, шляхом вільного доступу, взяв зі столу, що знаходиться у службовому приміщенні для персоналу автомийки «Честа» мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10A, 6GB, 128 GB, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 4482,88 грн. Після чого, доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, утримуючи при собі викрадене майно, що належить ОСОБА_5 , на загальну суму 4 482 гривні 88 копійок, покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 4 482 гривні 88 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_4 виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, його конкретним обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, вже притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований та не має постійного доходу, при цьому вчинив інкримінований йому злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, непов`язаного із триманням під вартою, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 09 березня 2022 року був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та останньому було призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки, при цьому, останній після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2022 року, у виді одного місяця позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 28 лютого 2024 року, залишивши до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в рахунок призначеного цим вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення з 28 лютого 2024 року по день набрання вироком суду законної сили включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Речові докази - 4 сліди папілярних візерунків - знищити; DVD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Xiaomi Redmi 10A, 6GB, 128 GB, чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити за належністю власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 200,00 грн. (двісті) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1