Справа № 577/3400/24
Провадження № 1-кс/577/1091/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2024 р.

Слідчий суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000681 від 20 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2024 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно 20.06.2024 року під час огляду місця події, а саме: товарний чек з ломбарду ТОВ «Є гроші» ІД 45098177 на суму 530 грн. 00 коп. від 19.06.2024 року, договір № Е11-24004494 від 19.06.2024 на ім`я ОСОБА_4 , та сім карту оператора Київстар (без визначення номеру), з відмітками 89380, 03992,89798,977 6F. Своє клопотання обґрунтовує тим, що 19.06.2024 року близько 12 год. 30хв.,біля магазину "Продуктова хатка", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , невідомий чоловік, в період дії воєнного стану, викрав з кишені сумки мобільний телефон марки "Нокія 125", IMEI1- НОМЕР_1 IMEI2- НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальну шкоду в розмірі 1400 грн.

За вказаним фактом слідчим відділом Конотопського РВП ГУНП в Сумській області були внесені відомості до ЄРДР за №000681 від 20.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, було встановлено місце перебування особи, яка вчинила крадіжку. Так, 19.06.2024 року ОСОБА_4 перебував біля магазину «Продуктова Хатка» що розташована в ТЦ «АВС» по вул. Садовій у м. Конотоп. Він помітив телефон біля апарату з кавою марки «Нокія-125» темного кольору, розуміючи про те, що даний мобільний телефон належить комусь, ОСОБА_4 вирішив забрати його собі, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, заклавши в ломбард «Скарбниця» ( Є Гроші). Під час закладання мобільного телефону до ломбарду ОСОБА_4 завідомо неправдиво повідомив касира, що телефон належить йому, та заклав його на свій паспорт на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_3 , після чого підписавши договір у ломбарді, ОСОБА_4 була надана квитанція за договір № 24004494 на суму 530 грн. та Договір № Е11-24004494 від 19.06.2024 на його ім`я.

20.06.2024 року в період часу з 10 год. 35 хв. по 11 год. 01 хв. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 добровільно видав: товарний чек з ломбарду ТОВ «Є гроші» ІД 45098177 на суму 530 грн.00 коп., договір № Е11-24004494 від 19.06.2024 року на ім`я ОСОБА_4 , сім карту оператора Київстар (без визначення номеру), з відмітками 89380, 03992,89798,977 6F.

Слідчим СВ Конотопського РВП в Сумській області 20.06.2024 року вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000681 від 20.06.2024 року.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст.172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приписами ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно витягу з ЄРДР № 0000681 від 20.06.2024 року встановлено, що 19.06.2024 року близько 13 год. 30 хв. біля магазину «Продуктова хатка», який знаходиться за адресою: м. Конотоп вул. Садова, 1 невідомий чоловік викрав з кишені сумки мобільний телефон марки «Нокіа 125», ІМЕІ1 НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 ,чим спричинив останньому матеріальної шкоди в розмірі 1400 грн. (а.с. 1).

20.06.2024 року в період часу з 10 год. 35 хв. по 11 год. 01 хв. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 добровільно видав товарний чек з ломбарду ТОВ «Є гроші» ІД 45098177 на суму 530 грн.00 коп., договір № Е11-24004494 від 19.06.2024 року на ім`я ОСОБА_4 , сім карту оператора Київстар (без визначення номеру), з відмітками 89380, 03992,89798,977 6F (а.с. 7)

Відповідно до постанови слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 20.06.2024 року вищевказане вказані речі визнано та приєднано в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000681 від 20.06.2024 року (а.с. 10).

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме: запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 132 КПК України.

Клопотання ст. слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано до суду з дотриманням встановлених КПК України строків.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 20.06.2024 року під час огляду місця події майно, а саме: товарний чек з ломбарду ТОВ «Є гроші» ІД 45098177 на суму 530 грн. від 19.06.2024 року, договір № Е11-24004494 від 19.06.2024 року на ім`я ОСОБА_4 та сім карту оператора Київстар (без визначення номеру), з відмітками 89380, НОМЕР_4 , заборонивши користування, відчуження та розпорядження вказаним майном з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1