справа № 208/7934/21
№ провадження 1-кс/208/370/24
УХВАЛА

Іменем України 04 березня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_4 , прокурора Кам`янської окружної прокуратиру ОСОБА_5 , слідчого спеціальної поліції СВ Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області скаргу в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, поданої адвокатом ОСОБА_4 , як представником заявника ОСОБА_3 , «на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою», -

встановив:

21.02.2024 року адвокатом ОСОБА_4 , як представником заявника ОСОБА_3 , діючим на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1173686 від 13.01.2023 року подано скаргу на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою, прийняте слідчим СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_7 від 15.12.2023 року, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_3 є заявником в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а тому віднесений до осіб, яким надано право на подання скарги в передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України порядку.

Як зазначено стороною заявника отримано оскаржувану постанову 07.02.2024 року що підтверджено супровідним листом.

21.02.2024 року скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні.

Під час судового засідання, адвокатом ОСОБА_4 підтримана скарга за її суттю, та зазначено, що ОСОБА_3 є ФОП якому завдано шкоду діями відповідачів, винність дій яких встановлено рядом судових рішень. Проте відповідачами не виконувалися і не виконуються судові рішення, що стало підставою для звернення із заявою про скоєння кримінального правопорушення заявником в межах даного кримінального провадження.

На думку сторони заявника, у органу досудового розслідування достатньо доказів, на підставі який наявні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у межах кримінальної справи.

Прокурор та слідчий зазначили, що прийняття процесуального рішення про визнання ФОП ОСОБА_3 потерпілим, повинно відбуватися в порядку і спосіб визначений КПК України, в тому числі згідно до ст.. 55 КПК України при встановленні завданні такій особі діями або бездіяльністю які мають ознаки кримінального правопорушення шкоди, як то моральної, матеріальної або фізичної. На час розгляду скарги, як і на час повторного розгляду заяви ОСОБА_3 , на виконання ухвали слідчого судді від 08.12.2023 року, слідчим враховані встановлені фактичні данні які були зібрані станом на дату повторного розгляду заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим в межах кримінального провадження, проте, виходячи до зазначеного, підстав не було встановлено, а тому і було винесено постанову якою було відмовлено на час розгляду такої заяви визнання ОСОБА_3 потерпілою особою. На теперішній час органом досудового розслідування проводяться слідчі дії, здійснюються тимчасові доступи до інформації, документів, в тому числі виконавчих проваджень, а тому скарга ОСОБА_3 є передчасною, так як всі необхідні слідчі дії для визначення як наявності складу кримінального правопорушення у діях заявлених осіб, так і наявності шкоди завданої такими діями (бездіяльності) самому заявнику, в повному обсязі не проведені. У разі встановлення сукупності фактичних даних та складу кримінального правопорушення, слідчим будуть вчинені дії в порядку і спосіб визначений КПК України, в тому числі і щодо надання потерпілій особі, такого процесуального статусу.

Заслухав учасників, дослідив матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, попередньо, 01 грудня 2023 року адвокатом ОСОБА_4 , як представником заявника ОСОБА_3 , діючим на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1173686 від 13.01.2023 року подано скаргу на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою, прийняте слідчим СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_7 від 22.08.2023 року, за клопотанням ОСОБА_3 яке надійшло до слідчого відділу 14.08.2023 року поштовим зв`язком, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, якою було заявлено про скасування постанови слідчого спеціальної поліції СВ Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 від 22 серпня 2023 року в частині відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001328, та зобов`язати слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

В обґрунтування заявленої скарги зазначено, що впродовж 2018 - 2020 років стосовно нього Відділом реклами Кам`янської міської ради було прийнято п`ятнадцять незаконних рішень про відмову в продовженні строку дії дозволів на розміщення реклами, незаконність яких була встановлена такими, що набрали законної сили судовими рішеннями, при цьому ці судові рішення або взагалі не виконуються, або виконуються формально без урахування висновків суду, що також є фактичним невиконанням цих рішень.

В заяві про злочин, наслідком якої було відкриття кримінального провадження №0001328, ОСОБА_3 наводив фактичні дані, які доводять системне невиконання рішень суду службовими особами Відділу реклами Кам`янської міської ради, тобто вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України. У зв`язку з бездіяльністю посадових осіб відділу реклами Кам`янської ради він був вимушений отримувати в суді виконавчі листи та звертатися до органів Державної виконавчої служби з заявами про відкриття виконавчого провадження задля примусового виконання рішень суду щодо повторного розгляду його заяв про продовження строку дії дозволів на розміщення реклами.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.12.2023 року скаргу в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, поданої адвокатом ОСОБА_4 , як представником заявника ОСОБА_3 , «на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою», було задоволено. Постанову слідчого спеціальної поліції СВ Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 від 22 серпня 2023 року в частині відмови у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001328, скасовано, та зобов`язано слідчого в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, провести розгляд клопотання ОСОБА_3 у данному кримінальному провадження, за його заявою від 14.08.2023 року, в порядку та строк, визначені нормами КПК України.

Під час судового розгляду, прокурором та слідчим доведено, що ухвала слідчого судді від 08.12.2023 року виконана, проведено повторний розгляд заяви ОСОБА_3 , і процесуальне рішення слідчого викладено у виді Постанови «про розляд клопотання заявника» від 15.12.2023 року, винесену слідчим спеціальної поліції СВ Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , про відмову у визнанні потерпілою особою, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - заявника ОСОБА_3 ..

Слідчим суддею враховується правова позиція викладена Верховним Судом Системний аналіз статті 1177 ЦК України дає підстави для висновку, що у правомірним чином розпочатому кримінальному провадженні має бути, насамперед, встановлено самий факт вчинення певного кримінального правопорушення стосовно потерпілої, яка вимагає компенсації завданих їй збитків за рахунок держави. Для застосування цієї норми необхідні: наявність шкоди; вчинення кримінального правопорушення; причинний зв`язок між кримінальним правопорушенням і завданою шкодою; вина особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Зважаючи на презумпцію невинуватості (стаття 62 Конституції України, стаття 17 КПК України), факт вчинення особою кримінального правопорушення та вина такої особи в його вчиненні повинні встановлюватися у порядку кримінального провадження.

Суд у порядку цивільного провадження не має юрисдикційних повноважень

встановлювати факт вчинення кримінального правопорушення.

Фізична особа, яка вважає себе потерпілою від певного кримінального

правопорушення, досудове розслідування щодо якого триває і факт вчинення

кримінального правопорушення (злочину) належно не встановлений, не має права на позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на підставі частини другої статті 1177 ЦК України. Проте така фізична особа за наявності відповідних підстав має право на позов про відшкодування їй заподіяної шкоди на загальних засадах (згідно зі статтями 1166 і/або 1167 ЦК України) або відповідно до іншого спеціального делікту в разі, якщо протиправність дій держави, її органів та посадових осіб окремо встановлені.

За змістом матеріалів скарги, встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України триває, компетентним органом достеменно не встановлено елементи складу відповідного кримінального правопорушення, зокрема не з`ясовано, що стосовно позивача (у цій справі) саме вчинено злочин. Отже, вимоги ОСОБА_3 про наявність завданої йому шкоди, діями або бездіяльністю, які б мали ознаки кримінального правопорушення, тобто шкоди завданої в результаті кримінального правопорушення, є передчасним, оскільки в рамках кримінального провадження не встановлено факту вчинення кримінального правопорушення що підтверджено як прокурором так і слідчим, з посиланням на здійснення збору доказів.

Сам факт наявності судових рішень за якими на користь ОСОБА_3 стягнуті грошові суми, та перелік виконавчих проваджень, не є безумовним доказом, в межах кримінального провадження № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 № 570 "Про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України", слідчий - службова особа органу Національної поліції України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Слідчий здійснює процесуальну діяльність відповідно до вимог КПК України. Усі рішення про спрямування досудового розслідування і проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій слідчий приймає самостійно, за винятком випадків, коли законом передбачено одержання згоди прокурора або рішення (дозволу) слідчого судді, суду чи погодження керівника слідчого підрозділу або якщо рішення про їх проведення приймає виключно прокурор, та є відповідальним за їх виконання.

Проте, слідчий суддя вважає обґрунтованим скаргу в частині незгоди зі статусом ОСОБА_3 як юридичної особи, і погоджується з позицією заявника, що слідчим не враховано, що ОСОБА_3 не є юридичною особою, і що невиконанням судових рішень може завдати йому і моральної шкоди, крім вже стягнутої за зазначеними судовими рішеннями, і матеріальна шкода, внаслідок втрат, витрат які він несе при захисті своїх порушених прав, проте зазначені обставини підлягають встановленню в ході досудового розслідування, в порядку визначеному КПК України.

Слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Проте, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

На підставі зазначеного, ОСОБА_3 , будучи представлений адвокатом ОСОБА_4 скористався своїм правом на оскарження постанови слідчого з якою він не згоден, проте це не є безумовна підстава для скасування такого процесуального рішення, виходячи з наведених вище обставин, так як для визначення процесуального статусу особи в межах кримінального провадження, необхідним є встановлення сукупності фактів для застосування ст.. 55 КПК України.

А тому скарга ОСОБА_3 є передчасною, та такою що підлягає задоволенню частково.

Окрім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 55, 60, 303-309 КПК України, -

постановив :

У задоволені скарги в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001328 від 18 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, поданої адвокатом ОСОБА_4 , як представником заявника ОСОБА_3 , «на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою», - відмовити.

Згідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1