Справа № 948/813/22
Номер провадження 1-кп/948/52/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Машівка кримінальне провадження № 0000967 від 04.11.2022 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

у с т а н о в и в :

на розгляді в Машівському районному суді Полтавської області є зазначене кримінальне провадження.

08.12.2022 прокурор відділу 31/1 Харківської обласної прокуратури процесуальний керівник у кримінальному провадження ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву в інтересах держави в особі Харківської митної служби України до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням (а.с. 88-100 т. 1).

Одночасно з позовом прокурор подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт рухомого майна: саморобний причеп номерний знак НОМЕР_1 свідоцтво НОМЕР_2 , рік випуску 2000, з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном(а.с. 101-104 т. 1).

Заява обґрунтована тим, що прокурором поданий позов в рамках кримінального провадження № 0000967 від 04.11.2022 за ч. 2 ст. 367 КК України стосовно ОСОБА_5 про стягнення з останнього шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в розмірі 3 660 108,29 грн.

Підставою зазначеного позову є вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Прокурор зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх службових обов`язків головним державним інспектором митного поста «Плетенівка» Харківської митниці ДФС та з 10.06.2019 головним державним інспектором відділу митного оформлення "Плетенівка" митного поста "Магістральний" Харківської митниці ДФС ОСОБА_5 через несумлінне ставлення до них під час митного оформлення товару в режимі імпорт по митним деклараціям:UA807140/2018/000100; UA807140/2018/000293; UA807140/2018/000313;UA807140/2019/000389; UA807140/2019/000390;UA807140/2018/000414;UA807140/2018/000489; UA807140/2018/000490; UA807140/2018/000573;UA807140/2018/000574; UA807140/2018/000576; UA807140/2018/000625;UA807140/2019/000099; UA807140/2019/000239 та здійснення митної формальності - контроль правильності визначення коду товару - «Розчинник лакофарбових покриттів і гідратних пробок», виготовлений по ТУ 23 19- 009-16 вагою 294 тони, ввезеного на митну територію України ТОВ Продмашстрой (), ТОВ «Сєвєртранс» (), ТОВ «Центр-СД-Груп» () в період часу з січня 2018 року по липень 2019 року, в порушення вимог статті 69 Митного кодексу України в частині правильності класифікації товарів, в порушення вимог ч. ч. 2, 4 ст. 69 Митного кодексу України, п. 5 Розділу І, п. 2, абз. З п. 4 Розділу III Порядку № 650, Правила 1, 3 Основних правил інтерпретації класифікації товарів. 2.18., 2.18.1., 2.18.2., 2.18.3., 2.19., 2.19.1., 2.19.2 посадової інструкції, підтвердив правильність визначення коду товару за УКТ ЗЕД , що призвело до митного оформлення зазначеного товару який відповідно до чинного законодавства класифікується за кодом УКТЗЕД , без сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 3 660 108,29 грн., з яких мито складає 182 095,03 грн., акцизний податок - 2 867 995,21 грн., додаткова сума ПДВ - 610 018,05 грн., чим завдав збитки державному бюджету України на суму 3 660 108,29 грн., які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до статті 364 КК України є тяжкими наслідками.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року по справі № 381/4019/18 ).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог заявника.

Водночас, достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Ураховуючи вищевикладене, зокрема той факт, що ОСОБА_5 вину в інкримінованому злочині не визнав, шкоду заподіяну злочином в добровільному порядку не відшкодував, тому позовні вимоги прокурора підлягають забезпеченню шляхом накладення арешту на саморобний причеп номерний знак НОМЕР_1 свідоцтво НОМЕР_2 , рік випуску 2000, з забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном.

На теперішній час існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, адже у разі наступного відчуження майна, що належить ОСОБА_5 або зміни його цільового призначення в результаті реконструкції, позивач буде змушений знову ініціювати новий судовий розгляд задля задоволення своїх вимог.

Майно, на яке прокурор просить накласти арешт, повністю відповідає обсягу позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в розмірі 3 660 108,29 грн.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову не потягне за собою жодних негативних наслідків для відповідача.

Відповідно до даних облікової картки № НОМЕР_3 від 18.08.2000 у ОСОБА_5 на праві приватно власності є саморобний причеп номерний знак НОМЕР_1 свідоцтво НОМЕР_2 , рік випуску 2000.

Однак накладення арешту на саморобний причеп номерний знак НОМЕР_1 свідоцтво НОМЕР_2 , рік випуску 2000, в частині заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном не завдасть жодних негативних наслідків для відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, негативні наслідки, які можуть настати внаслідок невжиття заходів забезпечення вочевидь переважають негативні наслідки від їх вжиття.

Враховуючи вищевикладене, підстав для зустрічного забезпечення не вбачається.

Заява про забезпеченім позову шляхом накладення арешту на вищевказаний об`єкт рухомого майна саморобний причеп номерний знак НОМЕР_1 свідоцтво НОМЕР_2 , рік випуску 2000, подається одночасно з пред`явленням позову до суду, який розглядає обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000967.

Невжиття заходів по забезпеченню позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також до ухвалення рішення по справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди державі.

У судовому засіданні прокурор заяву про забезпечення позову підтримує, наполягає на її задоволенні.

Інші учасники справи проти задоволення зави заперечують.

Заслухавши учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно із ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1---1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Згідно з роз`ясненнями, що викладені у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Отже, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Відповідно до п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, особам які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Як передбачено ст. 170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до даних облікової картки № НОМЕР_3 від 18.08.2000 на праві приватно власності належить саморобний причіп номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво НОМЕР_2 , рік випуску 2000 (а.с. 105 т.1).

Отже, з огляду на предмет спору та суб`єктивний склад сторін, ураховуючи вимоги ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Суд уважає, що оскільки прокурором заявлений цивільний позов, то з метою запобігання відчуження належного обвинуваченому майна, з метою забезпечення відшкодування шкоди в разі задоволення позову, є підстави забезпечити позов шляхом арешту зазначеного майна обвинуваченого. Щодо зустрічного забезпечення, то суд не вбачає підстав для його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128, 170, 369-372 КПК України, суд

у х в а л и в:

задовольнити в повному обсязі заяву прокурора ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накласти арешт на об`єкт рухомого майна, а саме: саморобний причіп номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво НОМЕР_2 , рік випуску 2000, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 , та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії з цим майном. Зустрічне забезпечення не застосовувати. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6