Справа № 148/744/24
Провадження №1-кп/148/114/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засідання у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження №0000042, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тиманівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді водія інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерно - саперної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , всупереч ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (продовженого згідно Указу Президента № 3429-ІХ від 08.11.2023), ОСОБА_4 29.01.2024 близько 09.40 год., діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшов до приміщення магазину ТМ «Аврора» (ТОВ «Вигідна покупка»), що розташований за адресою: вул. М.Леонтовича, 49 в м. Тульчині Вінницької області , де здійснюється роздрібна торгівля різного роду побутових товарів. В подальшому, реалізовуючи злочинний умисел направлений на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину через відчинені вхідні двері й переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих спонукань, переслідуючи намір на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи що за його діями піхто не спостерігає шляхом вільного доступу, з полиць здійснив крадіжку різних груп товарів, а саме: однієї пари бездротових навушників марки «wireless YDО5» вартість яких згідно висновку експерта №551/24-21 від 09.02.2024 становить 399,00 гривень, однієї пари бездротових навушників марки «wireless tws-5» вартість яких згідно висновку експерта №551/24-21 від 09.02.2024 становить 409,00 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 , розуміючи що його дії не були викриті, сховав вказані речі в кишені одягу та виносив викрадене за межі торговельної зали магазину, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , 30.01.2024 близько 09:00 год., діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), знову прийшов до приміщення магазину ТМ «Аврора» (ТОВ «Вигідна покупка»), що розташований за адресою: вул. М.Леонтовича, 49 в м. Тульчині Вінницької області .

В подальшому, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину через відчинені вхідні двері й переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих спонукань, переслідуючи намір на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу, з полиць здійснив крадіжку однієї пари бездротових навушників марки «wireless YDО5», вартість яких згідно висновку експерта №551/24-21 від 09.02.2024 становить 399,00 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 , розуміючи що його дії не були викриті, сховав вказані речі в кишені одягу та виносив викрадене за межі торговельної зали магазину, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Окрім цього, ОСОБА_4 , 05.02.2024 близько 08.00 год., діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно прийшов до приміщення магазину ТМ «Аврора» ('ГОВ «Вигідна покупка»), що розташований за адресою вул. Миколи Леонтовича, 49 в м. Тульчині Вінницької області .

Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину через відчинені вхідні двері й переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих спонукань, переслідуючи намір на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу, з полиць здійснив крадіжку різних груп товарів, а саме: однієї пари бездротових навушників марки «wireless YDО5», вартість яких згідно висновку експерта №551/24-21 від 09.02.2024 становить 399,00 гривень, однієї пари бездротових навушників марки «wireless lws-5», вартість яких згідно висновку експерта №551/24-21 від 09.02.2024 становить 409,00 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 , розуміючи що його дії не були викриті, сховав вказані речі в кишені одягу та виносив викрадене за межі торговельної зали магазину, тим самим розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на загальну суму 2005,00 гривень.

Прокурор звернувся в суд з клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який вчинено в період воєнного стану, перебуваючи на волі зможе переховуватись та ухилитись від явки до суду, впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має стійких соціальних зв`язків. Крім того, прокурор зазначив, що в жовтні 2021 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, залишив самовільно військову частину, що ставить під сумнів можливість виконання обов`язків останнім, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вказане клопотання прокурор підтримав у судовому засіданні та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт в нічну пору доби. Захисник вважає, що ризики, вказані прокурором, не є належно мотивованими. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що має постійне місце проживання, та до затримання неофіційно працював, проживає з батьками.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників щодо нього, дослідивши надані докази, суд доходить наступного.

Так, встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрано ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.03.2024, строк його спливає 04.05.2024. Підставою для його застосування стали ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 та обґрунтована підозра у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

За змістом ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Також суд враховує, що відповідно до частини першої статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладених у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п. 18 Листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

У зв`язку з чим суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому в разі доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення у їх взаємозв`язку з можливими ризиками.

Так, на переконання суду, не перестали існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися та ухилитись від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки як встановлено, в жовтні 2021 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, залишив самовільно військову частину, та 05.10.2022 на підставі ухвали Гайсинського районного суду № 129/237/22 в межах кримінального провадження №0000206 його оголошено в розшук. Однак, будучи обвинуваченим за ч.4 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив та продовжив протиправну діяльність. Крім того, оскільки судовий розгляд ще не розпочато, обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Доводи сторони захисту про те, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, на думку суду, є непереконливими, адже, ні обвинуваченим, ні його захисником жодних доказів цьому не надано.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений не має сталих соціальних зв`язків: хоч і проживає з батьками, своєї сім`ї не має, так само у нього відсутнє постійне місце роботи, а доказів наявності неофіційного заробітку стороною захисту не представлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 домашнього арешту. При цьому суд звертає увагу, що йому при обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею, як альтернативу, визначено заставу в межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 58400 як таку, що достатня для запобігання цим ризикам та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З огляду на вкзаане суд доходить висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та ввжає можливим його задовольнити та продовжити ОСОБА_6 тримання під вартою.

Разом з цим, враховуючи положення ч. 3 ст. 183, п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає, що розмір застави, визначений обвинуваченому як альтернатива згідно ухвали слідчого судді від 06.03.2024 в сумі 58400 грн., теж має продовжувати свою дію, оскільки такий її розмір під загрозою її втрати утримуватиме підозрюваного від намірів та спроб порушувати покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому не буде таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилось би на безальтернативне.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 197, 331, 350 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 27.06.2024 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , як альтернативу, заставу у розмірі 58400,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області. Після внесення застави ОСОБА_4 підлягає звільненю з-під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на нього наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- здати до відповідних державних органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Повна ухвала складена 29.04.2024.

Суддя ОСОБА_1