Дата документу 22.05.2024Справа № 554/982/23
Провадження № 1-кс/554/5557/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у свідка ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №00000108 від 01.02.2023 за ч. 4 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2023 до відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра являється кровною матір`ю ОСОБА_6 , про те, що 29.01.2023, невідома особа вчинила сексуальне насильство відносно її доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01.02.2023 СВ відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000108 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст.153 КК України.

В подальшому встановлено, що 31.01.2023 в період часу з 12.15 год., до 13.30 слідчим слідчого відділення відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ОСОБА_7 на підставі письмового дозволу, ОСОБА_8 (власниця будинку) проведено огляд приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено та вилучено спортивну кофту чорного кольору із різноманітними малюнками, котра належить ОСОБА_6 . В подальшому, по даній кофті було призначено експертизу з метою встановлення біологічних слідів, згідно висновку експерта на даній кофті було виявлено сліди сперми.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра повідомила про те, що дійсно спілкувалася та проводила разом вільний час із громадянином Лівії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що останній неоднократно намагався поцілувати її. Також, ОСОБА_6 повідомила про те, що 29.01.2023 перебувала вдома у ОСОБА_10 , куди останній її запросив попити чай по АДРЕСА_1 . Далі, перебуваючи у приміщенні будинку вона сіла на диван, ОСОБА_10 підійшов до неї та штовхнув її, щоб ОСОБА_11 лягла, після чого починав роздягати, лізти руками до грудей, почав її роздягати. Він побачивши жіночі дні перестав чіпати ОСОБА_6 . Остання в цей час намагалася встати та піти але двері були замкнені, потім він взяв за руку ОСОБА_6 і відвів на диван. Після того, ОСОБА_4 дав ОСОБА_12 свій половий член та говорив, щоб вона зайнялася онанізмом.

20.05.2023 проведено обшук за місцем проживання гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено перчатку, зубну щітку, шкарпетки, чашки, склянку та чоловічу нижню білизну. В подальшому по висм вилученим речам було призначено судово-цитологічні експертизи з метою виявлення ядра клітин. Після проведення судових експертиз було отримано висновки експертів, згідно яких ядра клітини були виявлені.

Згідно інформації з ІБ «АРКАН» гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 16.02.2023 виїхав з території України через пункт перетину кордону «Чоп» в напрямку Угорщини та після цього на територію України не повертався, в результаті чого орган досудового розслідування не може допитати в якості свідка ОСОБА_9 з метою встановлення повних обставин справи та здійснення з останнім усіх необхідних слідчих дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки.

У зв`язку із вищевикладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судових експертиз та досліджень для порівняння наявних в матеріалах досудового розслідування генетичних зразків, з метою встановлення чи спростування збігу генетичних ознак виявлених на речах потерпілої ОСОБА_6 , на речах вилучених у будинку в АДРЕСА_1 та біологічного матеріалу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме його букального епітелію та зразків крові.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженець та громадянин Лівії.

Відповідно до ст. 245 кримінально-процесуального кодексу України(далі КПК) у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу(КПК). У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши слідчого, суд приходить до наступного висновку.

Приписами ст. 245 КПК України врегульовано питання, що стосується отримання зразків для експертизи.

Згідно ч.2 ст.245 КПК України порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Вимоги до змісту клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені ч.2 ст.160 КПК України.

Так, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

В порушення наведеної вище норми слідчим не обґрунтовано можливість використання як доказів зразків букального епітелію Абудллах Абдулкарім Мохамед Фадхл та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих зразків. В клопотанні наведені загальні фрази про можливість використання зразків як доказів, без конкретизації.

Крім цього, матеріали клопотання не містять постанови слідчого про призначення у даному кримінальному провадженні судової молекулярно-генетичної експертизи та відповідного клопотання експерта.

Правовою підставою для відібрання зразків крові підозрюваного слідчий зазначає ст.245 КПК України.

Вказаною статтею врегульовано питання отримання зразків для експертизи, зокрема, відбирання біологічних зразків у особи.

Так, відповідно до ч.3 ст.245 КПК України у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Аналіз наведеної норми свідчить про можливість відібрання саме біологічних зразків у особи.

Разом з тим, чинний КПК України не містить визначень, що є об`єктом біологічних зразків особи, а також чіткого механізму (послідовності дій, складу осіб, способу) їх відібрання.

Як визначено ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 23.04.2003р. у справі «Полторацький проти України» вказав, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

У рішенні від 23.06.1995р. у справі «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказав: під терміном «закон» слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності» та «передбачуваності». Суд зазначає, що «закон» повинен бути належним чином доступним: громадяни повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон» , якщо вона не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. Громадянин повинен мати можливість у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачати, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Насамперед, суд повинен розглянути чи було втручання здійснене «відповідно до закону». Цей вираз, по-перше, вимагає, щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна бути здатна передбачити його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (рішення у справах «Круслен проти Франції та «Ювіг проти Франції»).

Разом з тим в клопотанні відсутнє посилання на законодавчо закріплений спосіб (процедуру) примусового відібрання біологічних зразків, на необхідність чого вказує ЄСПЛ в рішенні. При цьому положення ст.241 та ст.245 КПК України не визначають чіткого порядку примусового відібрання саме біологічних зразків, а вказують на процедуру розгляду клопотання, зокрема що таке клопотання розглядається в порядку встановленому статтями 160-166 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що чинним КПК України чітко не передбачено процедури примусового відібрання біологічних зразків, слідчим не надано постанову про призначення судової експертизи, не надано доказів відмови свідка добровільно надати біологічні зразки, не запропоновано зрозумілого механізму примусового відібрання біологічних зразків та не конкретизовано співвідношення між таким відібранням та кримінальним правопорушенням, вбачається відсутність правових підстав для відповідного втручання у права особи, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 160-166, 241, 245, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у свідка ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №00000108 від 01.02.2023 за ч. 4 ст.153 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1