Провадження № 11-кп/4808/328/24
Категорія ст. 332 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2024 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ст. 332 ч.3 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Дзвиняч, Івано - Франківського району, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, що призначене його підзахисному додаткове покарання в частині позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів чи вантажу через митний кордон України на строк 2 роки та конфіскації майна є занадто суворим, несправедливим і таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Зазначає, що при визначені обвинуваченому міри покарання судом першої інстанції не були враховані пом`якшуючі обставини, які знижують ступінь тяжкості вчиненого та відомості, які позитивно характеризують його особу, а саме: свою вину у вчиненому визнав повністю, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліках в нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину та опікується перестарілим батьком - інвалідом І групи.

Суд першої інстанції зазначив, що скоєний ОСОБА_8 злочин не спричинив тяжких наслідків та відсутня завдана шкода, однак вказаної обставини фактично не врахував застосовуючи конфіскацію майна обвинуваченого. Крім цього, особисте майно ОСОБА_8 не було набуте в результаті скоєння цього злочину чи іншої злочинної діяльності, а є результатом добросовісної багаторічної праці. Тобто, суд своїм вироком позбавив обвинуваченого можливості самостійно працювати шляхом заборони здійснення перевезення так і організовувати такі перевезення через конфіскацію відповідних транспортних засобів.

Просить змінити вирок Івано - Франківського міського суду від 19.04.2024 року та скасувати призначене ОСОБА_8 додаткове покарання в частині позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів чи вантажу через митний кордон України на строк 2 роки та з конфіскацією майна. Транспортні засоби «Mersedes Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_7 та «Mersedes Benz Sprinter» д.н.з НОМЕР_2 , які постановою слідчого від 06.02.2023 року визнані речовими доказами - повернути ОСОБА_8 . В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - штраф в розмірі 13 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 221 000 гривень; з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів чи вантажу через митний кордон України на строк 2 роки та з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді застави - до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 402 600,00 гривень, внесену згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07.02.2023 року, вказано повернути заставодавцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, за наступних обставин.

Так, ст. 1 Закону України " Про затвердження Указу Президента України " Про введення воєнного стану в Україні " затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 " Про введення воєнного стану в Україні ". У відповідності до Указу Президента України від 12.08.2022 №573/2022 " Про продовження строку дії воєнного стану в Україні ", затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23 червня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, п.1 Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 " Про загальну мобілізацію ", який затверджений Законом України " Про затвердження Указу Президента України " Про загальну мобілізацію ", оголошено та впроваджено проведення загальної мобілізації.

В той же час, порядок виїзду військовозобов`язаних водіїв, які здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги, за межі території України врегульований нормами зазначеного нижче законодавства.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1455 від 29.12.2021 затверджено " Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан ".

Пунктом 8 вказаного Порядку встановлено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Згідно ч.4 ст. 37 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу", у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 " Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України ", зокрема п.6-2, встановлено, що у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених в пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому - восьмому частини третьої статті 23 Закону України " Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ".

Водночас, 03.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №194 " Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану ", якою установлено, що в умовах правового режиму воєнного стану бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, а також підприємствами, установами, організаціями, які задовольняють потреби Збройних Сил, інших військових формувань, населення (далі - підприємства, установи і організації), здійснюється у порядку, визначеному цією постановою, серед іншого, шляхом надання Міністерству економіки погоджених Міністерством оборони пропозицій щодо бронювання військовозобов`язаних у відповідних сферах управління, галузях національної економіки, на підприємствах, в установах і організаціях за формою згідно з додатком 1 в друкованій формі та/або в електронній формі з відповідним обґрунтуванням, яке упродовж одного дня приймає відповідне рішення та надсилає його копію Міністерству оборони, а також іншим органам. З метою підтвердження надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час орган державної влади, інший державний орган видає військовозобов`язаному витяг з наказу Міністерства економіки.

В подальшому, у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України №218 від 07.03.2022 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 березня 2022 року №194", рішення стосовно бронювання військовозобов`язаних водіїв, які здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів та вантажів гуманітарної допомоги, військовозобов`язаних працівників підприємств залізничного транспорту, які забезпечують функціонування та безперебійну роботу залізниці, приймає Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації, в якому зазначається строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та на воєнний час, який не може перевищувати шість місяців. Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації, надсилають до Адміністрації Державної прикордонної служби рішення про бронювання зазначених в абзаці першому цього пункту військовозобов`язаних для врахування під час виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України.

Для отримання відповідного рішення, ініціатор повинен звернутися до Міністерства інфраструктури України або обласної військової адміністрації або Київської міської військової адміністрації, які надсилають до Адміністрації Державної прикордонної служби рішення про бронювання зазначених в абзаці першому цього пункту військовозобов`язаних для врахування під час виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України.

Також, 20 травня 2022 року постановою №615 Кабінету Міністрів України " Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 і від 3 березня 2022 року №194" встановлено, що у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів: військових, правоохоронних органів; військових адміністрацій; медичних закладів; відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

В період часу з 31.08.2022 до 02.11.2022, організована злочинна група у складі особи 1, особи 2 та особи 3, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, шляхом усунення перешкод, надання засобів, порад та вказівок, за грошову винагороду в розмірі від 3 500 доларів США з особи, систематично здійснювала організацію та незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Польща осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, яким в умовах дії правового режиму військового стану виїзд з України заборонено.

Починаючи з 05.10.2022, до злочинних дій особи 1 та особи 2, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження та які здійснювали злочинну діяльність на території Івано-Франківської області, з метою отримання грошових коштів внаслідок вчинення тяжких злочинів проти недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, а саме незаконного переправлення через державний кордон України до Республіки Польща осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, яким в умовах дії правового режиму військового стану виїзд за межі держави заборонено, приєднався ОСОБА_8 . При цьому, на початковому етапі участі у злочинній діяльності, ОСОБА_8 , як водій мікроавтобуса, переслідував мету отримання грошових коштів за здійснення доставки до пункту пропуску через державний кордон України, осіб щодо яких здійснювалась організація та незаконне переправлення через державний кордон України.

Так, у період часу з 15.12.2022 до 17.10.2022 включно, на території Івано-Франківської області особою 1, особою 2, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження та ОСОБА_8 , з метою організації незаконного переправлення через державний кордон України за грошову винагороду в сумі від 3500 доларів США, сформовано групу осіб чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, яким в умовах дії правового режиму військового стану виїзд за межі України заборонено, до якої увійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . При цьому, особисто ОСОБА_8 підшукано ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

З метою усунення перешкод при перетині державного кордону України, ОСОБА_8 , через особу 1, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, який в свою чергу через особу 2, щодо якої матеріали виділено в окреме провадження, засобами цифрового зв`язку передали особі 3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, відомості про особисті паспортні дані сформованої групи осіб, в тому числі осіб, яких підшукав ОСОБА_8 .

Діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зокрема усунення перешкод при перетині державного кордону України особами чоловічої статі в умовах дії правового режиму військового стану в Україні, тобто надання прав щодо виїзду за межі держави, особою 3, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, який діяв у відповідності до визначеної злочинної ролі у організованій групі, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше 17.10.2022 підроблено офіційний документ громадської організації "благодійний фонд " Відродження нашої України ", а саме лист вих. №60 від 17.10.2022 з пропозиціями щодо виїзду за межі України водіїв в умовах правового режиму воєнного стану. Вказаний лист із додатками засвідчені відтиском печатки та підписом керівника громадської організації ОСОБА_24 , який 02.10.2022 виїхав за межі України та не мав у розпорядженні печатки і не міг фізично підписати такого листа. У додатку №1 до вказаного листа особою 3, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, умисно внесено недостовірні відомості про осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , щодо яких здійснювалась організація незаконного переправлення через державний кордон України, зокрема, що останні є волонтерами громадської організації " благодійний фонд " Відродження нашої України ", а також зазначено недостовірні відомості про місце реєстрації таких осіб, зокрема, що вони є жителями Львівської області. У додатку №2 до вказаного листа містилася недостовірна інформація, що вищевказані особи здійснять перевезення на чотирьох автомобілях "Mercedes Sprinter" гуманітарного вантажу для громадської організації "Волонтери Самбірщини", КНП "Хоспіс", Львівської ОВА та військових частин НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . Проте, вищевказані особи не мали жодного відношення до зазначеної громадської організації та не здійснювали добровільної, соціально спрямованої, неприбуткової діяльності як волонтери та не мали на меті цього робити.

В подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, особою 3, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, у невстановленому місці та часі, проте не пізніше 17.10.2022, за допомогою засобів цифрової фіксації зображень із листа громадської організації " благодійний фонд " Відродження нашої України " вих. №60 від 17.10.2022 та додатків до нього, створено цифровий документ, який за допомогою засобів цифрового зв`язку надіслано на адресу електронної пошти Львівської ОВА ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто фактично його використано.

За результатами розгляду надісланого особою 3, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, листа, 17.10.2022 у Львівській ОВА погоджено виїзд та внесено відомості про паспортні дані осіб ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 до системи "Шлях", адміністратором якої є Укртрансбезпека, про що видано наказ №223, чим фактично усунуто перешкоду у перетині державного кордону України.

18 жовтня 2022 року, в ранковий час, на територію АЗК "Stels", що в АДРЕСА_2 , за вказівкою ОСОБА_8 , особи, 1 та особи 2, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, з метою подальшого переправлення через державний кордон України, прибули ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_21

Зазначені особи, за вказівкою ОСОБА_8 , особи 1 та особи 2, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, сіли у салон мікроавтобуса "Mercedes Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_8 , для їх доставки до визначеного особою 3, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, автомобільного пункту пропуску через державний кордон України, як найбільш вдалого місця для незаконного переправлення осіб через державний кордон.

В подальшому, ОСОБА_8 , вищевказаним транспортним засобом, зазначену групу осіб доставив до автомобільного пункту пропуску через державний кордон України, що в АДРЕСА_3 ,

Того ж дня, у після обідній час, однак не пізніше 16 год. 23 хв., на території АЗК "WOG", що в АДРЕСА_4 , після проведення особою 1 та особою 2, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, інструктажу, який полягав у наданні порад та вказівок щодо поведінки під час перетину державного кордону та надання засобу у вигляді копії Наказу Львівської ОВА, ОСОБА_8 , за допомогою мікроавтобуса "Mercedes Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_6 здійснено незаконне переправлення осіб ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 через державний кордон України в автомобільному пункті пропуску "Краківець", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Також, переслідуючи корисливу мету - отримання грошових коштів у сумі 1 000 доларів США з особи, 22.10.2022 року о 16 год. 57 хв. в автомобільному пункті пропуску через державний кордон України "Краківець", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , усунувши перешкоду в перетині державного кордону України, шляхом внесення через Львівську ОВА на підставі наказу №223 від 17.10.2022, персональних паспортних даних до системи адміністратором якої є Укртрансбезпека "Шлях", використовуючи як знаряддя вчинення злочину - засіб для перевезення осіб в автомобільному пункті пропуску мікроавтобус "Mercedes Benz Sprinter" д.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_8 , здійснено незаконне переправлення через державний кордон України осіб ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 , підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити та призначити обвинуваченому покарання без позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів чи вантажу через митний кордон України та без конфіскації майна;

- прокурор не заперечив щодо висунутих апеляційних вимог сторони захисту в частині конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід змінити, з наступних підстав.

Ухвалений вирок судом першої інстанції в силу ст. 370 КПК України є законним, обґрунтованим і вмотивованим, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, і відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КПК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений правильно зрозумів зміст обставин кримінального провадження, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому розслідуванні, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили.

Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ст.349 ч.3 КПК України, а тому вирок суду у цій частині не переглядатиметься судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 404 ч.1 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 та про кваліфікацію таких дій за ст. 332 ч.3 КК України за обставин, викладених у вироку є обґрунтованим.

Доводи захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 наведені в апеляційній скарзі з приводу того, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому додаткового покарання було не в повній мірі враховано обставини, які пом`якшують покарання та дані про його особу і призначено надто суворе покарання, на думку колегії суддів є підставними.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за скоєний злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому вигляді й розмірі, яке з урахування ступеня тяжкості скоєного злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, та й іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення зобов`язують суд при призначені покарання врахувати не лише ступінь тяжкості скоєного злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання та праці, має на утриманні неповнолітнього сина, бере активну участь у допомозі ЗСУ. Також при призначенні покарання ОСОБА_8 , суд врахував його роль у вчиненому злочині та поведінку його після вчинення кримінального правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнав щире каяття, повне визнання своєї вини та сприяння в розкритті злочину, молодий вік обвинуваченого, стан здоров`я та матеріальне становище.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Окрім цього, судом першої інстанції взято до уваги те, що згідно інформації, яка міститься в досудові доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_8 наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства. Івано - Франківській районний сектор №1 філії ДУ «Центр пробації » в Івано - Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинуваченого, крім обов`язків, передбачених ст. 76 ч.3 КК України обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Врахувавши всі наведені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України та призначив останньому покарання у виді штрафу в розмірі 13 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 221 000 гривень з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів чи вантажу через митний кордон України на строк 2 роки з конфіскацією майна.

Однак, під час апеляційного розгляду стороною захисту було наведено переконливі доводи з приводу можливості не застосування щодо його підзахисного додаткового покарання у виді конфіскації майна. Окрім цього, прокурор з даного приводу не заперечив.

Судова колегія врахувавши обставини справи та особу обвинуваченого, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, є єдиним годувальником в сім`ї , на утриманні має неповнолітню дитину та батька, який є інвалідом І групи, бере активну участь у допомозі ЗСУ, приходить до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавленням на два роки права займатися діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів чи вантажу через митний кордон України, однак без конфіскації майна.

Враховуючи вищенаведене, апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 слід задовольнити частково, а оскаржуваний вирок суду підлягає зміні в частині призначеного обвинуваченому додаткового покарання.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 19 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 13000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 221 000 гривень без конфіскації майна з позбавленням на два роки права займатися діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів чи вантажу через митний кордон України.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4