Справа № № 585/1034/23
Номер провадження 1-кп/585/116/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

25 червня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в місті Ромни матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 04.09.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Пустовойтівка, Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, приватного підприємця ФГ « ОСОБА_4 » зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженки с. Піски, Лохвицькогорайону, Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки,зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

По версії органу досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в тому що: 04.09.2014 року на адресу Роменського МВ УМВС України надійшла ухвала Роменського міськрайонного суду, відповідно до якої судом було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , відповідно до якої потрібно було доставити його для відбування покарання до кримінально-виконавчого закладу. Виконання даної ухвали було доручено ДІМ Роменського МВ УМВС України ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

В ході виконання службових обов`язків, а саме, виконання ухвали Роменського міськрайонного суду ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , прибули на автомобілі марки «АЗЛК-2141», реєстраційний номер НОМЕР_1 до місця проживання ОСОБА_4 , в цей момент останній вийшов із будинку де побачив працівників міліції з метою не бути затриманим почав тікати від них.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він буде затриманий та не бажаючи нести встановлене законом покарання, почав агресивно сперечатися з працівниками міліції, погрожувати їм, виражатися нецензурною лайкою, в результаті чого неодноразово отримував усне зауваження від працівників міліції, які виконували свої службові обов`язки. Ігноруючи зауваження міліціонерів ОСОБА_4 , почав відволікати увагу працівників міліції. Останньому вголос було зачитано ухвалу Роменського міськрайонного суду, роз`яснено порядок її виконання, але останній ігноруючи зауваження працівників міліції постійно їх перебивав.

ОСОБА_4 , на законні вимоги міліціонерів не реагував, здійснював фізичний опір працівникам міліції, почав вчиняти активну фізичну протидію вказаним працівникам міліції, які діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, здійснили застосування спеціального засобу «фізичної сили», з метою припинення його протиправних дій та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих, під час чого ОСОБА_4 , неодноразово здійснював спроби вирватись та втекти, висловлювався у бік працівників міліції нецензурною лайкою, чим перешкоджав законному застосуванню сили та проявив неповагу до правоохоронних органів.

Крім того, згідно Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року стаття 5 «Діяльністьміліції та права громадян» міліція виконує свої завдання неупереджено у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службовихосіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльностіміліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов`язанівживати заходів незалежно від свого підпорядкування. Міліція тимчасово, в межахобмежує права і свободи громадян, якщо без цього неможуть бути виконані покладенi на неi обов`язки, зобов`язана дати їм поясненнячинногозаконодавства,з цього приводу.

Відповідно до статті 10 «Основні обов`язки міліції»

Міліціявідповідно до своїх завдань зобов`язана:

п.8) виконувати в межах своєї компетенції кримінальні покараннята адміністративні стягнення:

п.11)виконувати у передбачених законодавством випадках і в межах своєї компетенції постанови прокурора, слідчого, рішення слідчого судді, суду:

п.20) конвоювати, охороняти та у випадках, передбачених законом, утримувати осіб: затриманих у зв`язку із вчиненням злочину, взятих під варту, а також обвинувачених і засуджених на вимогу судових органів;

В ході виконання службових обов`язків, а саме, виконання ухвали Роменського міськрайонного суду від 27.05.2014 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у форменному одязі прибули на автомобілі марки «АЗЛК-2141», реєстраційний номер НОМЕР_1 до місця проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 . В цей момент ОСОБА_4 вийшов з будинку де побачив працівників міліції, яких він на той час добре знав, та з метою не бути затриманим почав тікати від них в бік будинку.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він буде затриманий та небажаючи нести встановлене законом покарання, почав агресивно сперечатися з працівниками міліції, погрожувати їм, виражався нецензурною лайкою, в результатічого неодноразово отримував усне зауваження від працівників міліції, які виконували свої службові обов`язки. Ігноруючи зауваження працівників міліції ОСОБА_4 , почав відволікати увагу працівників міліції на що останньому вголос було зачитано ухвалу Роменського міськрайонного суду, роз`яснено порядок її виконання, але останній ігноруючи зауваження працівників міліції постійно висловлювався В працівників міліції нецензурними словами та погрожував застосуванням насильства сторону щодо останніх, на законні вимоги міліціонерів не реагував. поводився агресивно, при цьомувиражався нецензурною лайкою в адресу працівників поліції, на неодноразові законні вимоги працівників міліції припинити свої протиправні ОСОБА_11 не відреагував взагалі.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні наміри,на законні вимоги міліціонерів не реагував, поводився агресивно, при цьому виражався нецензурною лайкою в адресу працівників міліції, на неодноразові законні вимоги а навпаки, діючи умисно, усвідомлюючи, що вказані особи є працівниками міліції, якіперебували у форменному одязі із відповідними емблемами міліції України, та єособами, яка постійно здійснює функції представників влади, тобто є службовимиособами та виконують свої службові обов`язки.

3 метою перешкоджання законнійдіяльності працівників міліції, вчинив щодо них активні дії. ОСОБА_12 , наніс удар кулаком правої руки в область лівого ока працівнику міліції ОСОБА_13 , та з метою не бути затриманим, після того як інший працівник міліції ОСОБА_14 , намагався його затримати, укусив останнього за ліву руку, тим самим вчиняв активну фізичну протидію вказаним працівникам міліції, які діючи у відповідності до обстановки та дотримуючись вимог законодавства, здійснили застосування спеціального засобу «фізичної сили», з метою припинення його протиправних дій та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 418 від 10.10.2014 року у ОСОБА_8 було виявлено два садна у основи 2 і 3 пальців лівої кисті. По часу утворення можуть відповідати 04.09.2014 року, що підтверджується станом саден, характер пошкоджень вказує на те, що вони могли виникнути в результаті травматичного контакту з тупим твердим предметом з обмежено діючою поверхнею і можливо при обставинах, які вказані обстежуваною особою, тобто зубами людини. Могли виникнути в результаті не менше одної дії, вище вказані тілесні ушкодження до легких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 416 від 10.10.2014 року у ОСОБА_10 ,було виявлено синець у зовнішнього кута правого ока.По часу утворення можуть відповідати 04.09.2014 року, що підтверджується станом саден, характер пошкоджень вказує на те, що вони могли виникнути в результаті травматичного контакту з тупим твердим предметом з обмежено діючою поверхнею і можливо при обставинах, які вказані обстежуваною особою. Могли виникнути в результаті не менше одної дії. Вище вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в тому, що04.09.2014 року на адресуРоменського МВ УМВС України надійшла ухвала Роменського міського районногосуду від 27.05.2014 року, відповідно до якої судом було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , відповідно до якої потрібно було доставити йогодля відбування покарання до кримінально-виконавчого закладу. Виконання даноїухвали було доручено дільничному інспектору міліції Роменського МВ УМВС України ОСОБА_10 , дільничному інспектору міліції ОСОБА_15 та дільничному інспектору міліції ОСОБА_8 . Згідно Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 року стаття 5. «Діяльністьміліції та права громадян» Міліція виконує свої завданняточній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службовихосіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльностіміліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов`язанівживати заходів незалежно від свого підпорядкування. Міліція тимчасово. в межахзаконодавства, обмежує права і свободи громадян. якщо без цього неможуть бути виконані покладенi на неi обов`язкий зобов`язана дати їм пояснення з цього приводу.

Відповідно до статті 10

«Основні обов`язки міліції»

Міліціявідповідно до своїх завдань зобов`язана:

8) виконувати в межах своєї компетенції кримінальні покараннята адміністративні стягнення:

п.11) виконувати у передбачених законодавством випадках і вмежах своєї компетенції постанови прокурора, слідчого, рішенняслідчого судді, суду;

п.20) конвоювати, охороняти та у випадках, передбаченихзаконом, утримувати осіб: затриманих у зв`язку із вчиненнямзлочину, взятих під варту, а також обвинувачених і засуджених навимогу судових органів;

В ході виконання службових обов`язків, а саме, виконання ухвали Роменськогоміськрайонного суду від 27.05.2014 року. ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , у форменному одязі прибули на автомобілі марки «АЗЛК-2141», реєстраційнийномер НОМЕР_1 до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 .

В цей момент син ОСОБА_5 ,- ОСОБА_4 вийшов з будинку та побачивши працівниківміліції, яких він на той час добре знав, і з метою не бути затриманим почав тікати від нихв бік будинку. В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він будезатриманий та не бажаючи нести встановлене законом покарання, почав агресивно сперечатися з працівниками міліції, та почав погрожувати їм, виражатисянецензурною лайкою вчинив опір і наніс тілесні ушкодження працівникам міліції ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_5 , з метою допомогти сину ОСОБА_4 , не бути затриманимпрацівниками міліції, почала виражатись грубими словами в адресу працівниківміліції та погрожувати застосуванням дерев`яної палиці, яку тримала в руках. Вподальшому, продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , на законні вимогиміліціонерів не реагувала, діючи умисно, усвідомлюючи, що вказані особи єпрацівниками міліції, які перебували у форменомуодязі із відповідними емблемамиміліції України, та є особами, яка постійно здійснює функції представників влади, тобто є службовими особами та виконують свої службові обов`язки, з метоюперешкоджання законній діяльності працівників міліції. вчинила щодо працівникаміліції ОСОБА_9 активні дії, а саме почала хвататиостаннього за одяг та наносити чисельні удари дерев`яною палицею в областьправого та лівого передпліччя, в область лівої лопатки та лівого ліктьового ОСОБА_16 , тим самим нанесла останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 414 від 10.10.2014 року у ОСОБА_17 , було виявлено: три синці на згибі поверхні правого передпліччя у верхній і середній третині, два синці на внутрішній поверхні лівогопередпліччя, по одному садну в проекції лівої лопатки і правого ліктьового суглобу,садно в проекції лівого ліктьового суглобу.По часу утворення можуть відповідати 04.09.2014 року, що підтверджується станом саден, характер пошкоджень вказує на те, що вони могли виникнути в результаті травматичного контакту з тупим твердим предметом з обмежено діючою поверхнею і можливо при обставинах, які вказані обстежуваною особою. Кількість ушкодженьвказує на те, що вони могли виникнути в результаті не менше як від 8 дій. Вищевказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за інкримінованими кримінальними правопорушеннями та закрити кримінальне провадження, оскільки закінчився строк, визначений ст.49 КК України, для притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання та просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за інкримінованими кримінальними правопорушеннями та закрити кримінальне провадження, оскільки закінчився строк, визначений ст.49 КК України, для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні погодилися, що на даний час закінчився строк, визначений ст. 49 КК України, для притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. Моральних та матеріальних претензій до обвинувачених вони не мають.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив справу слухати без його участі. Зазначив, що до ОСОБА_18 та ОСОБА_19 претензій не має.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо закриття провадження у цьому кримінальному провадженні на підставі ст. 49 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, думку прокурора, вважає, що клопотання захисників обвинувачених підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.2 ст. 342 КК України, опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, державному виконавцю чи приватному виконавцю під час примусового виконання рішень, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку або уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб -карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до чотирьох років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч.2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків -карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином з часу вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 342 та ч.2 ст. 345 КК України, та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, минули встановлені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності.

Судом встановлено, що обвинувачені не ухилялися від досудового розслідування і суду.

При цьому суд враховує, що під ухиленням від досудового розслідування або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19.03.2015 у справі № 5-1кс15).

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що вони розуміють, що закриття кримінального провадження по обвинуваченню їх у вчиненні кримінальних правопорушень, на підставі ст. 49 КК України за своєю суттю є нереабілітуючою особу підставою.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів, які б, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, вказували на зупинення чи переривання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, клопотання захисників про звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 734/3220/17, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності. При цьому, виходячи з положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, за якими жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже, невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою у реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України, та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 245 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання захисників про закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності

4. Кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001170 від 04.09.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст.345 КК України та ОСОБА_5 , за ч.2 ст. 345 КК України - закрити.

5. Речові докази: форме ну сорочка працівника міліції, яка передана на зберігання до Роменського РВП ГУНП в Сумській області знищити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_20