Справа № 750/7465/24
Провадження № 1-кс/750/2529/24
У Х В А Л А

10 червня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 24.05.2024 про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 24.05.2024 про відмову у визнанні його потерпілим, як таку, що винесена без проведення повного та неупередженого досудового розслідування, з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав. Повідомив, що погодився на прохання свого неповнолітнього племінника ОСОБА_5 допомогти йому потрапити до свого будинку по АДРЕСА_1 , де проживали сторонні особи. 12.07.2023 близько 18 год. ОСОБА_5 викликав поліцію, якій пред`явив документи на право проживання у будинку, однак ОСОБА_6 , що безпідставно проживав у цьому будинку, всіляко перешкоджав доступу до помешкання. У подальшому він, один із співробітників поліції та неповнолітній ОСОБА_5 все ж потрапили до будинку, після чого з`ясувалось, що невстановлена особа у період часу з 01.03.2022 по 12.07.2023 незаконно проникла до цього будинку та незаконно встановила спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, внаслідок чого всупереч його волі та волі племінника здійснювала негласну відео фіксацію їх законного перебування в будинку. Незаконно отримані відеоматеріали через встановлений у мобільному телефоні додаток були скопійовані та долучені до матеріалів іншого кримінального провадження. Стверджує, що перебував у будинку на законних підставах і не давав згоди на відеозйомку, тому приховану відеозйомку вважає протизаконним втручанням у його особисте та сімейне життя. Згаданий факт його сильно збентежив, внаслідок чого він сильно переживав з цього приводу, у нього погіршився настрій, що перейшов у стан безперервної тривожності та сильного стресу, погіршився сон та внаслідок переживань почала боліти голова.

За наведених обставин вважає себе потерпілим, про що подав відповідну заяву, відтак, відмову слідчого у визнанні його потерпілим у цьому кримінальному провадженні вважає незаконною.

Слідчий в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, повідомив, що ОСОБА_3 не доведено заподіяння йому моральної, фізичної або майнової шкоди, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для визначення його потерпілим у кримінальному провадженні.

З матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, вбачається, що за заявою ОСОБА_3 слідчим відділом Управління СБ України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000001 від 04.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 359 КК України, а саме, незаконне використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

ОСОБА_3 звернувся до Чернігівської обласної прокуратури із заявою щодо визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, яка за належністю направлена начальнику СВ УСБУ в Чернігівській області.

24.05.2024 слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання заявника потерпілим.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Визнання чи невизнання особи потерпілою має здійснюватися виключно на підставі положень ст. 55 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час огляду місця події за адресою в АДРЕСА_1 виявлено побутові відеокамери, які встановлено без елементів приховування і очевидно не є спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації. Вказаний факт підтвердив свідок ОСОБА_7 , який був залучений як спеціаліст у ході огляду будинку АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_8 показала, що у зв`язку зі збільшенням кількості крадіжок на їх вулиці вказані відеокамери ще до військової агресії російської федерації встановив її чоловік ОСОБА_9 і саме з цих камер було надано відеозапис органу досудового розслідування. Ні вона, ні інші особи камер відео спостереження або будь-яких засобів для негласного зняття інформації у будинку не встановлювали.

Заявник ОСОБА_3 не зареєстрований та не проживає за адресою АДРЕСА_1 , при цьому не навів переконливих доказів того, яким чином наявність камер відеоспостереження у цьому помешканні, на яких він зафіксований, спричинили йому моральні страждання та фізичну шкоду, відтак, не довів, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Надані медичні документи про лікування за наслідками ЗЧМТ та струсу головного мозку, отримані ОСОБА_3 у 2022 році, самі по собі не підтверджують зв`язок з подією, у якій ОСОБА_3 вважає себе потерпілим.

Досліджені у ході розгляду скарги матеріали кримінального провадження також не містять будь-яких доказів, що свідчили б на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого. 1 ст. 359 КК України.

Таким чином, постанова слідчого від 24 травня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , є належно обґрунтованою, з посиланням на те, що будь-яких фактичних даних, які свідчили б про незаконне використання спеціальних засобів отримання інформації за адресою: АДРЕСА_1 , не встановлено, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає за відсутністю підстав.

Доводи скаржника ОСОБА_3 про те, що органом досудового розслідування він фактично був визнаний потерпілим, оскільки вважає, що з огляду на положення ч. 2 ст. 220 КПК України, відсутність постанови слідчого про повну або часткову відмову на його заяву про визнання потерпілим є визнанням його статусу потерпілого у цьому провадженні, не ґрунтуються на законі з огляду на наступне.

Дійсно, згідно положень ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Разом з тим, потерпілим може бути лише особа, яка відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 55 КПК України, а саме, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Слідчий обґрунтував у постанові відсутність таких підстав з посиланням на положення ч. 5 ст. 55 КПК України.

Недотримання слідчим строків розгляду клопотань, визначених ст. 220 КПК України не є самостійною процесуальною підставою визнання особи потерпілою всупереч положень ч. 1 ст. 55 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу СБ України в Чернігівській області ОСОБА_4 від 24.05.2024 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000001 від 04.01.2024.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1