Провадження №: 1-кс/336/598/2024
УХВАЛА
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання з метою примусового приводу для вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
16.01.2015 року про підозру у вчиненні описаних дій повідомлено ОСОБА_5 .
Слідчий просить про надання дозволу на затримання з метою примусового приводу для вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки він підозрюється у скоєнні злочину, переховується від органів досудового розслідування, не з`являючись на виклики слідчого, залишивши місце свого постійного проживання.
Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий в клопотанні.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
Згідно із ч. 2 ст. 189 КПК України підставою для надання дозволу на затримання з метою примусового приводу для вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність підстав для тримання особи під вартою, а також достатні дані про те, що особа переховується від органів досудового розслідування.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Наданими суду доказами, якими є протоколи слідчих дій, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Зазначений злочин є тяжким кримінально караним діянням, і цю обставину враховує суд, виносячи рішення на користь клопотання.
Крім наведених міркувань, суддя враховує, що слідчий і прокурор довели наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме: продовження заняття протиправною діяльністю, а також переховування від органу досудового розслідування, факт якого встановлений слідчим суддею і підтверджується наданими фактичними даними.
Слідчий суддя у сукупності з наведеними доводами враховує і наявність ризику, зазначеного в ч. 4 ст. 189 КПК України, а саме: переховування ОСОБА_5 від слідчого, що, власне, і зумовило подання цього клопотання.
Відповідно до ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу. У разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту чи тримання під вартою, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу, якщо ухвала про привід не була виконана.
Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, а також наявність підстав для забезпечення участі підозрюваного в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом його затримання з метою примусового приводу до суду.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 187-190, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій областіі ОСОБА_4 задовольнити.
Надати старшому слідчому СВ Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 дозвіл на затримання з метою примусового приводу для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Затримання і привід доручити уповноваженим співробітникам Відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення шести місяців з дати постановлення ухвали; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1