Справа № 642/1131/23
Провадження № 1-кп/638/753/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0000804 від 04 жовтня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину 2022 року народження, військовозобов`язаного, інвалідність, хронічні захворювання спростовує, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії суддів Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться на розгляді вказане кримінальне провадження.

18 червня 2024 року завлено клопотання про відвід колегії суддів заявником ОСОБА_7 .

В обґрунтування вимоги про відвід колегії суддів ОСОБА_7 вказує, що у нього виникають сумніви у безсторонності суду, вказує про упереджене ставлення складу колегії суддів до нього, а також зазначає, що колегія суддів відмовила у його клопотанні про допит свідків, які ним заявлені, а також не задовольнила клопотання про проведення експертизи з застосуванням поліграфу.

Посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, якою визначено, що участь судді в кримінальному провадженні виключається, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості, заявник вказує, що наведене ним і є тими обставинами, які викликають розумний сумнів у безсторонності судді та виключають його участь у розгляді справи.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_7 підтримав вимоги заяви, вказав, що порушуються його право на справедливий судовий розгляд.

Суд, дослідивши доводи заявника, вивчивши матеріали кримінального провадження, доходить до наступних висновків.

Статтею 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь в цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості; в випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. В складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

В відповідності зі ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі в цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі в цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також в новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі в цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також в новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі в цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також в новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на … розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 4 ч.1 ст.75 КПК України законодавцем передбачена можливість усунення судді шляхом заявлення йому відводу за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп.27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. У зазначеному рішенні ЄСПЛ нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід має бути мотивованим.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості відводу колегія суддів вважає, що, незважаючи на відсутність визначення в законі таких інших обставин, аналізуючи положення кримінального процесуального закону до обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді під час розгляду кримінального провадження, не можна віднести обставини, які зазначені обвинуваченим ОСОБА_7 у заяві про відвід та в судовому засіданні.

Заявником відводу не наведено вищевказаних обставин, які могли б бути підставою для відводу колегії суддів по даній справі.

Таким чином, підстави, передбачені ст. 75, 76 КПК України, з яких колегія суддів не має права брати участь в розгляді клопотання відсутні.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань, чітко дотримуватися вимог закону.

Обставини, які навів у своїй заяві ОСОБА_7 , не є такими, що ставлять під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_7 про відвід колегії суддів при розгляді скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 82, 309 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід складу колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 по справі № 642/1131/23 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_9 ШТИХ

Судді: ОСОБА_10

ОСОБА_11