Провадження № 11-сс/4823/115/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшої слідчої СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, до 27 квітня 2024 року; покладено на нього обов`язки: прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому ОСОБА_8 зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 (за зміненими анкетними даними), а також підозрюваними у даному кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; здати на зберігання слідчому, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у нічний час доби. Послався на те, що зазначені стороною обвинувачення та слідчим суддею ризики не мають під собою достатніх підстав, не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому є недоведеними. Вважає, наявність постійного місця проживання, сталих соціальних зв`язків, які полягають в тому, що ОСОБА_8 проживає разом з дружиною, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та матір, яка є інвалідом другої групи, має постійний дохід та готовий активно сприяти в розкритті кримінального правопорушення, вказує на те, що підозрюваному може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період, що забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 29 червня 2023 року до ЄРДР за №0000169 були внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування 27 лютого 2024 року ОСОБА_8 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Обираючи підозрюваному запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, усвідомлюючи можливе настання якого підозрюваний може вжити заходів для переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Слідчим суддею також взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, офіційно не працює, вік та стан здоров`я, а також наявність міцних соціальних зв`язків: одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, матір, яка є особою з інвалідністю другої групи.

Отже, при розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та на підставі пояснень сторін кримінального провадження і наданих ними матеріалів обґрунтовано дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , до нього необхідно застосувати запобіжний захід саме у вигляді цілодобового домашнього арешту і що більш м`який запобіжний захід, ніж цілодобовий домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення запобігання цим ризикам, з чим погоджується і колегія суддів.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками; тяжкості пред`явленої йому підозри та відповідає особі підозрюваного, а покладені на нього слідчим суддею обов`язки забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

У своєму рішенні слідчий суддя належним чином аргументував, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти заявленим ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, відсутні підстави для зміни ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби з підстав, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі.

Відтак, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4