ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 31.10.2023 р. у кримінальному провадженні № 0000360 від 22.03.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Черкаси, громадянин

України, має середню освіту, неодружений,

раніше судимий 24.04.2023 р. Придніпров-

ським райсудом м. Черкаси за ч. 1 ст. 309

КК України до 1 року обмеження волі, на

підставі ст. 75 КК України звільнений від

відбування покарання з іспитовим строком

на 1 рік, не працює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді арешту строком 2 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 24.04.2023 р., яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначено виконувати самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2390,00 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що 22.03.2023 р. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресом: м. Черкаси по вул. Героїв Майдану придбав шляхом знахідки сім полімерних пакетиків з порошкоподібною речовиною білого кольору, які він привласнив та умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно зберігав при собі з метою власного вживання без мети збуту.

22.03.2023 р. приблизно о 12 год. 43 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресом: АДРЕСА_2 , маючи умисел на зберігання психотропної речовини, без мети збуту, був зупинений дільничними офіцерами поліції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл., яким в ході перевірки у нього документів, самостійно видав сім полімерних пакетиків з порошкоподібною речовиною білого кольору.

В цей же день в період часу з 13 год. 51 хв. по 14 год. 15 хв. в ході огляду місця події в АДРЕСА_2 виявлено та вилучено сім полімерних пакетиків з порошкоподібною речовиною білого кольору, які ОСОБА_8 самостійно видав та помістив на земельну ділянку території, дана порошкоподібна речовина білого кольору згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/3760-НЗПРАП від 17.07.2023 р. містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Загальна маса психотропної речовини амфетаміну (в перерахунку на амфетамін - основу) становить 0,998 г, яку ОСОБА_8 зберігав для власного вживання без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить, як слід розуміти вимоги його апеляційної скарги, змінити вирок в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_8 покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого, апелянт вважає, що вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання, оскільки вироком призначено надмірно суворе покарання, яке не відповідає основним засадам призначення покарання, передбачених ст. 65 КПК України.

Так, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, проте органами досудового розслідування не було встановлено обставин, що пом`якшують або й виключають провину ОСОБА_8 , а саме: обвинувачений ОСОБА_8 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального проступку, враховуючи добровільну видачу психотропної речовини, збитків внаслідок вчиненого ним порушення не завдано.

Крім того, обвинувачений жодним чином не становить загрози для суспільства, згідно характеристики, яку надано за місцем проживання, він виключно позитивно характеризується, жодних скарг від сусідів на нього не надходило, відсутні обтяжуючі покарання обставини, особливо враховуючи ту обставину, що вчиненням даного правопорушення шкода завдана лише інтересам самого обвинуваченого і інші постраждалі особи відсутні.

Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та просили її задовольнити із вказаних у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_6 , яка зважаючи на зміни у законодавстві щодо унеможливлення призначення покарання у виді арешту, не заперечувала проти призначення покарання ОСОБА_8 у виді штрафу та просила призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України перегляд судового рішення проводився в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав заяву, яка була складена в присутності захисниці ОСОБА_9 (а. пр. 8-9), відповідно до якої він беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та був ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний був на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без розгляду в судовому засіданні, то, за таких обставин, апеляційний суд не перевіряє фактичні обставини справи та вважає їх встановленими, оскільки в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку лише в частині призначеного покарання.

Що стосується доводів апеляції захисника про зміну вироку в частині призначеного покарання, то, на переконання апеляційного суду, вони є слушними та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачала такий вид покарання, як арешт.

28.03.2024 р. набрав чинності Закон України № 3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким впроваджено новий вид основного покарання - пробаційний нагляд.

Відповідно до нової редакції ст. 60 КК України, такий вид покарання як арешт може бути застосований тільки до засуджених військовослужбовців.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_8 не є військовослужбовцем, а тому йому не може бути призначене покарання у виді арешту, а має бути призначене інше покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 421 КПК України, апеляційний суд не має права погіршити становище обвинуваченого та призначити покарання у виді пробаційного нагляду або обмеження волі.

За таких обставин, апеляційні вимоги захисника ОСОБА_7 про призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу є цілком слушними, тому що вони фактично відповідають вимогам кримінального закону про приведення вироків у відповідність до змін у законодавстві.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Стосовно відомостей про особу винного ОСОБА_8 , то апеляційний суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, інвалідом не являється, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, апеляційний суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Соснівського райсуду м. Черкаси від 31.10.2023 р. стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді