ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2846/23 Номер провадження 11-кп/814/2486/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 23.12.2019 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ст.286 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Приймаючи вказане рішення, суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 за весь час відбування покарання не довів своє виправлення та враховуючи, що залишок строку відбування покарання у виді позбавлення волі становить понад 4 роки, прийшов до висновку, що засуджений не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 та замінити останньому невідбуту частину покарання на більш м`яке у виді 2 років виправних робіт з відбуванням покарання у ТОВ «Ворлдвайд Мануфакчурінг І.Д.» та відрахуванням у дохід держави 20 відсотків усіх видів його заробітку.

Вказує, що відповідно до ст.82 КК України для ОСОБА_7 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після відбуття 1/3 строку покарання, тобто після 30.03.2023.

Звертає увагу, що засуджений за час відбування позитивно характеризується, має 9 заохочень, дисциплінарні стягнення відсутні.

Зазначає, що в матеріалах справи містяться два гарантійні листи ТОВ «Ворлдвайд Мануфакчурінг І.Д.» про забезпечення працевлаштування ОСОБА_7 на посаду інженера з ремонту зі ставкою 8000 грн, однак суд в ухвалі не дав належної оцінки вказаним документам.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого та захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали судового провадження й особової справи, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, рішення про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, є правильним з огляду на таке.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.11.2020 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, не працевлаштований за станом здоров`я, має дев`ять заохочень, стягнень не має, виконує роботи з благоустрою та вимоги персоналу.

Питання щодо можливого застосування ст. 82 КВК України, було розглянуто комісією установи 11.04.2023 року, вирішено відмовити у застосуванні даної статті, оскільки ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років, а строк відбування покарання засудженому становить більше 4 років.

Згідно вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 23.12.2019 має позов на суму 4089,12 на користь держави та 875 206,64 грн. на відшкодування моральної та матеріальної шкоди. На адресу установи виконавчі листи не надходили. За вироком вину у скоєному злочині не визнав.

Колегія суддів бере до уваги, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, отримав 9 заохочень, стягнення відсутні, непрацевлаштований за станом здоров`я, має III групу інвалідності, а в матеріалах справи наявні гарантійні листи про працевлаштування.

Та разом з цим суд враховує ст.57 КК України, якою передбачено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як залишок строку відбування покарання у виді позбавлення волі засудженому становить понад 4 роки.

Тому, застосування до ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт є передчасним.

Враховуючи наведене, апеляційні вимоги захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4