1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9939/23 1-кс/335/3213/2023
10 листопада 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючому на посаді головного сержанта 2 роти 1 батальйону, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що фактично проживє за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
10.11.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 квітня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 призначено на посаду головного сержанта 2 роти 1 батальйону вказаної та направлено до вказаної військової частини для подальшого проходження військової служби, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію», відповідно до чого останній являється військовослужбовцем.
Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання бойових припасів та вибухових пристроїв.
Військовослужбовець військової частин НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаючи про те, що для придбання вогнепальної зброї, необхідний передбачений законом дозвіл, влітку 2023 року, більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені, знаходячись поблизу населеного пункту Новодарівка, Пологівського району, Запорізької області, шляхом привласнення знайденого придбав снайперську гвинтівку Драгунова, калібру 7,62 мм, яка є бойовою вогнепальною зброєю, придатною до стрільби, промислового виготовлення.
Усвідомлюючи, що вищезазначена снайперська гвинтівка Драгунова є вогнепальною зброєю, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, залишив її при собі та в подальшому зберігав за адресою свого фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 .
08.11.2023 о 17 годині 29 хвилин, старший слідчим СВ ВП № 2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в поряду ст. 208 КПК України. Відповідно до вказаного протоколу фактичний час затримання ОСОБА_5 08.11.2023 о 12 годині 16 хвилин.
09.11.2023 старшим слідчим СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_4 , складено та погоджено прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вказаному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що кваліфікується як придбання та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, що відноситься до категорії тяжких злочинів.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував факту вилучення у нього під час обшуку гвинтівки Драгунова, однак не вважав себе винуватим у кримінальному правопорушенні, пославшись на таке.
Він, ОСОБА_5 , є військовослужбовцем Збройних сил України, та протягом тривалого часу бере безпосередню участь в активних бойових діях на території Запорізької області. Влітку 2023 року він брав участь в наступальній військовій операції, під час якої, виконуючи бойове завдання, він на полі бою заволодів трофейною гвинтівкою Драгунова , однак в подальшому був поранений та евакуйований з поля бою разом з трофеєм. У зв`язку з пораненням він був доставлений до м. Запоріжжя, а гвинтівка залишилась в його автомобілі. Після неодноразового лікування він виявив, що гвинтівка залишилась при ньому, але, знаючи, що найближчим часом він буде направлений для продовження військової служби, вирішив її залишити при собі та в подальшому використовувати за призначенням під час бойових дій.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись як на необґрунтованість підозри, так і на недоведеність ризиків, вказаних у клопотанні. Зокрема, захисник зауважив, що військовослужбовцю, який виконує свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни з ризиком для власного життя, не може бути інкриміноване незаконне зберігання трофейної вогнепальної зброї, оскільки умислу на вчинення кримінального правопорушення він не мав, а вільне володіння трофейною зброєю є поширеним явищем у військових підрозділах. Зберігання такої зброї з метою захисту держави не утворює складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Крім того, захисник посилався на те, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем військової служби, має відповідні відзнаки та грамоти від командування, має стійкі соціальні зв`язки, незважаючи на поранення, готовий і бажає повернутись до виконання бойових завдань, і в таких умовах неможливо говорити про необхідність взяття його під варту.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази:
- 08.11.2023 старшим слідчим СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області каптаном поліції ОСОБА_12 проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_3 , де вилучено гвинтівку системи Драгунова з прицілом та глушником;
- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого він підтвердив факт придбання снайперської гвинтівки Драгунова, калібру 7,62 мм, під час бойових дій та зберігання за місцем свого мешкання.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування ризиків того, що ОСОБА_5 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - оскільки санкція злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому, сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, не надає можливості ухилення підозрюваного від досудового розслідування;
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Слідчий суддя констатує, що ствердження сторони обвинувачення щодо наявності вказаних ризиків обґрунтоване лише посиланням та суворість обвинувачення.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
Отже, сама серйозність обвинувачення може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від досудового розслідування.
Однак в даному випадку сторона обвинувачення не надала жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_5 схильний до поведінки, що може тлумачитись як ухилення від виконання своїх обов`язків, в тому числі процесуальних обов`язків підозрюваного. Водночас з матеріалів клопотання випливає, що ОСОБА_5 раніше не судимий і не притягувався як до кримінальної, так і до інших видів відповідальності.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування ОСОБА_5 від досудового розслідування та суду є мінімальним й таким, що не є підставою для взяття його під варту.
Так само і ризик вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення станом на час розгляду клопотання не виглядає як реальний. Зокрема, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні, у якому здійснюється досудове розслідування як за ч. 1 ст. 263, так і за ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому відомості за ч. 4 ст. 185 КК України були внесені до ЄРДР за повідомленням про кримінальне правопорушення від органів СБУ України, яке надійшло у січні 2023 року, щодо ймовірної причетності ОСОБА_5 до крадіжок майна у покинутих жилих приміщеннях на території Гуляйпільської територіальної громади. Однак про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України станом на час розгляду клопотання не повідомлено, що вказує на те, що протягом часу з січня 2023 відповідних доказів здобути не вдалось
За таких обставин у слідчого судді відсутні підстави для висновку про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання
Відтак, слідчий суддя погоджується із стороною захисту щодо достатності в даному випадку обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-179, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на шістдесят днів, з 10.11.2023 по 08.01.2024.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, фактичного перебування, про зміну військового підрозділу, в якому він проходить службу, та про зміну місця дислокації такого підрозділу;
- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою.
Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вказаних у цій ухвалі обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 00 хв. 13.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1