Справа № 539/4553/23
Провадження № 1-кп/539/392/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження № 0000739 від 04.08.2023 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.02.2020 Лубенським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки, 05.06.2020 року ухвалою суду скасовано звільнення від відбування покарання і направлено в місця позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 16.09.2022 на не відбуту частину строку покарання 8 місяців, 27 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

29.07.2023 приблизно о 10 год., ОСОБА_6 , перебував на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у дворі трубу, належну ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вказаним місцем ОСОБА_6 достовірно знаючи, що вдома крім нього нікого не має, таємно викрав трубу з чорного металу діаметром 3,5 см., товщиною стінки 3 мм., довжиною 3 м., вартість якої згідно висновку експерта СЕ-19/117-23/13025-ТВ від 25.08.2023 становить 437,46 грн., належну ОСОБА_7 . З викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 30.07.2023 приблизно о 10 год., ОСОБА_6 , перебував на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у дворі трубу, належну ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вказаним місцем ОСОБА_6 достовірно знаючи, що вдома крім нього нікого не має, таємно викрав трубу з чорного металу діаметром 3,5 см., товщиною стінки 3 мм., довжиною 3 м., вартість якої згідно висновку експерта СЕ-19/117-23/13025-ТВ від 25.08.2023 становить 437,46 грн., належну ОСОБА_7 . З викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, 31.07.2023 приблизно о 19 год., ОСОБА_6 , перебував на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у дворі каструлі, належні ОСОБА_7 .

Перебуваючи за вказаним місцем ОСОБА_6 достовірно знаючи, що вдома крім нього нікого не має, таємно викрав каструлю алюмінієву ємкістю 3 літри, вартість якої згідно висновку експерта СЕ-19/117-23/12973-ТВ від 23.08.2023 становить 150 грн. та каструлю алюмінієву ємкістю 5 літрів, вартість якої згідно висновку експерта СЕ-19/117-23/12973-ТВ від 23.08.2023 становить 250 грн., належні ОСОБА_7 . З викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

29 вересня 2023 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілої ОСОБА_8 , було укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені дій, за які передбачено кримінальну відповідальність, сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що угода про визнання винуватості, яка укладена 29 вересня 2023 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілої ОСОБА_8 відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства України та підлягає затвердженню.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззаперечно визнав свою провину в повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Також, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, суд переконався, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, врахувавши думку потерпілої, яка не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. 469, 470, 472 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинено повторно в умовах воєнного стану, його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який, у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, але негативно характеризується за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого; обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Потерпіла ОСОБА_8 надала письмову згоду прокурору на укладення угод між прокурором та обвинуваченими, про що в матеріалах кримінального провадження наявна відповідна заява.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена 29 вересня 2023 року прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілої ОСОБА_8 відповідає вимогам КК та КПК України та підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 вересня 2023 року яка укладена між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , за згодою потерпілої ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (один) рік - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/12973-ТВ від 23.08.2023 року в розмірі 1434, 00 грн та проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/13025-ТВ від 25.08.2023 в розмірі 956,00 грн, що в сумі становить 2390,00 грн.

Речові докази: дві труби металеві нові довжиною 3 м.; каструля алюмінієва ємкістю 3 л.; каструля алюмінієва ємкістю 5 л. - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1