08.12.2023
Справа № 331/7968/23
Провадження № 1-кс/331/2319/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0001014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2023, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, який обіймав посаду навідника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 , неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 ,, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, Указом Президента України воєнний стан в Україні продовжено.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) навідник 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Так, ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши злочин проти власності за наступних обставин: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у тому, що він проходячи військову службу за мобілізацією, на посаді навідника 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 09.11.2023, в період часу з 08:30 год. до 10:00 год., перебуваючи в холі сьомого поверху багатоповерхового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 , в якому раніше мешкав, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з розташованого там столу, викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме автомобільні шини Sailun Atrezzo Eco 175/65 R14 82T в кількості чотирьох одиниць, вартість яких, згідно висновку експерта №5010 від 20.11.2023, складає 1128 гривень 32 копійки за одиницю, на загальну суму 4513 гривень 28 копійок. Після чого залишив місце вчинення злочину разом із викраденим ним майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4513 гривень 28 копійок.

Враховуючи викладене, дії військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

29.11.2023 року о 18:00 годин слідчим СВ ВП № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_6 за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно,в умовах воєнного стану.

Так, слідчий вважає, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від до п`яти до восьми років. Також ОСОБА_5 може продовжити вчиняти злочини, в тому числі й корисливі, з метою отримання джерела доходу. Застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 не забезпечить належної процесуальної поведінки та не убезпечить настання встановлених органом досудового слідства ризиків, тому з метою запобігання встановленим слідчим ризикам у даному провадженні просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та вважав обґрунтованими ризики, які заявлені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що його клієнт за період усього розслідування постійно з`являвся до слідчого, місце проживання не змінював, нових правопорушень не вчиняв. Просив обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника та зазначив, що наразі офіційно не працевлаштований, не являється військовослужбовцем, однак вже пройшов військово-лікарську комісію та можливо буде демобілізований за станом здоров"я. Своєчасно з"являється на усі виклики слідчого, місце проживання не змінює, провину у вчиненому злочині визнає, тому просив обрати щодо нього більш м"який запобіжний захід.

Слідча суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, дійшов наступного.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001014, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

29.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, зокрема, повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом ОМП за місцем вчинення злочину; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом ОМП по вул.Козача, 1; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення речей для впізнання; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Отже, слідча суддя доходить висновку, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтовано.

Згідно положень ст.131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, вчинив один епізод протиправних дій, спрямованих на приватну власність, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

В той же час ОСОБА_5 згідно службової характеристики від заступника командира механізованої роти з морально психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_12 , характеризується як недисциплінований військовослужбовець, який до своїх службових обов`язків ставиться невідповідально. Крім того, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_13 від 05.07.2023 №181 про підсумки службового розслідування, встановлено факт самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем цієї частини - старшим солдатом ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтвердив, що у провадженні слідчих ДБР перебуває кримінальне провадження за фактом самовільного залишення ОСОБА_5 місця служби, однак повідомлення про підозру останньому не вручалось, запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладені вище факти біографії підозрюваного, неналежне відношення до військової служби, вчинення нового кримінального правопорушення під час перебування під слідством, а також відсутність офіційного джерела доходів через виключення його зі штату військової частини, слідча суддя приходить до висновку про те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення може справдитися із великим ступенем вірогідності.

Водночас заявлений слідчим ризик переховування від органів досудового розслідування слідча суддя вважає необґрунтованим та таким, що фактично зводиться до припущення слідчого, оскільки підозрюваний завжди прибував за викликом слідчого, провину у вчиненому правопорушенні визнав, має постійне місце проживання, що вказує на малоймовірність настання зазначеного ризику. Посилання слідчого на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, не може слугувати єдиною підставою для застосування надто суворого запобіжного заходу, пов`язаного із обмеженням прав особи на вільне пересування у певний період доби.

Так, всупереч п.3 ч.1 ст.194 КПК України, органом досудового розслідування не доведено, що інші запобіжні заходи не здатні запобігти встановленим ризикам.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання

Отже, оцінюючи надані слідчим та прокурором докази в обґрунтування пред`явленого клопотання щодо обрання запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, наявність ризику можливого продовження злочинної діяльності, однак слідчим та прокурором недоведена неможливість запобігти встановленому ризику під час застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому слідча суддя приходить до висновку про те, що у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 необхідно відмовити та обрати інший більш м"який запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 180, 181, 184, 194-196 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню № 0001014, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2023, щодо підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці такі обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за першою вимогою до слідчого або прокурора або суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладене грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя ОСОБА_1