ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/536/24 Справа № 191/175/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює в ТОВ «Синельниківська птахофабрика», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

10 січня 2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання: за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_8 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2023 року, та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивлено йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Вирішено питання щодо речових доказів та розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 , у порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи та спосіб, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власні анкетні дані, з метою подальшого використання. Згідно з інформацією, що відображена у посвідченні водія на право керування транспортними засобами серії і номер НОМЕР_2 (з лицьового боку) та серію і номер НОМЕР_3 , яке відносяться до категорії: «В» «С» «СЕ», посвідчення видане на ім`я ОСОБА_8 містить його фотозображення.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа - водійського посвідчення на право керування транспортними засобами серії і номер НОМЕР_2 (з лицтового боку) та серію і номер НОМЕР_3 , яке відносяться до категорії: «В» «С» «СЕ», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , з метою працевлаштування на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ПТАХОФАБРИКА 11 березня 2022 року приблизно о 10 годині 00 хвилин надав посвідчення водія директору організації ОСОБА_9 , а в подальшому начальнику відділу кадрів організації ОСОБА_10 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

У вересні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося), у невстановлені досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел, направлений на пособництво в підроблені офіційного документу, ОСОБА_8 , замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи виготовлення підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами, яке відносяться до категорії: «А1» «А» «В» «В1» «С1» «С» «СЕ», на власні анкетні дані, з метою його подальшого використання у своїх цілях.

У подальшому ОСОБА_8 у жовтні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося), будучи пособником у підробленні офіційного документа отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи водійське посвідчення, яке має серію та номер НОМЕР_1 , видане 04 жовтня 2022 року ТСЦ 8042 на ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою подальшого використання для підтвердження права керування транспортним засобом.

Тим самим, ОСОБА_8 сприяв у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і надає право керування транспортними засобами, з метою його особистого використання.

Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою його використання підроблювачем.

ОСОБА_8 , в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п.16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на власні анкетні дані, з метою подальшого використання. Згідно з інформацією, що відображена у посвідченні водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 , яке відносяться до категорії: «А1» «А» «В» «В1» «СІ» «С» «СЕ», посвідчення видано 04 жовтня 2022 року установою ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_8 та містить його фотозображення.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, направлений на повторне використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_8 21 грудня 2022 року приблизно о 16 годині 00 хвилин керував транспортним засобом DONGFENGEQ1044, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , керував автомобілем з неосвітленим номерним знаком, неподалік від вул. Кутузова в м. Синельникове чим порушив п.2.9 в Правил дорожнього руху України. У зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України, ОСОБА_8 був зупинений працівниками відділу реагування патрульної поліції Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, де, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04 жовтня 2022 року є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 04 жовтня 2022 року і у такий спосіб використав його.

Органами досудового розслідування вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі, зокрема, в поданих до неї в порядку ст. 403 КПК України змінах, просить вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358. ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначеного покарання змінити та вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання покарання, призначеного цим вироком, покарання, яке було призначено вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В іншій частині вирок прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, при призначенні остаточного покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції формально вказав ч. 4 ст. 70 КК України, однак фактично застосував порядок призначення покарання, передбачений ст. 71 КК України, що є підставою для зміни вироку суду в частині призначеного покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу, зокрема, зміни до неї підтримав, просив задовольнити з підстав та мотивів, викладених в них.

Захисник обвинуваченого просив прийняти рішення, яке буде відповідним закону України про кримінальну відповідальність.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи разом із змінами до неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Водночас, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, на думку колегії суддів, є слушними.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 3, ч. 1 ст. 413 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.

Так, ст. 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Положеннями ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Як вбачається із встановлених судом першої інстанції даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_8 був раніше засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2023 року за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, та із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

В даному кримінальному провадженні №0000163, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 вчинив 11 березня 2022 року, у жовтні 2022 року та 21 грудня 2022 року, тобто до ухвалення вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2023 року.

Однак, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, фактично застосував принцип часткового складання невідбутого покарання за попереднім вироком, який передбачений ст. 71 КК України та застосовуються виключно у випадку призначення покарання за сукупністю вироків, що призвело до неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та у відповідності до ст. ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

А тому, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358. ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) шість місяців, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В іншій частині вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358. ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4