Справа № 333/6003/21
Провадження № 1-кп/333/163/23
УХВАЛА

Іменем України

12 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальних проваджень № 0000646 від 05.06.2021 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, № 0000641 від 03.06.2021 р. відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України №0001065 від 22.11.2020 р. відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебувають кримінальні провадження № 0000646 від 05.06.2021 року відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, № 0000641 від 03.06.2021 р. відносно ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України №0001065 від 22.11.2020 р. відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на два місяці у зв`язку з тим, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обвинувачений ОСОБА_11 зазначив про те, що клопотання прокурора є голослівним, вважає себе невинним. Крім того вважає, що судимості на які посилається прокурор не мають юридичної сили, оскільки вони вчинені на території рф. Ризики на які посилається прокурор є необґрунтованими, нічим не підтвердженні. Просив суд відмовити у клопотанні прокурора та розглянути його клопотання щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що переховуватись він не має наміру.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 підтримав думку свого підзахисного, зазначив, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів того, що ОСОБА_11 буде переховуватись або продовжувати злочинну діяльність. Захисник вважає, що достатнім буде обрати обвинуваченому цілодобовий домашній арешт за адресою зазначеною раніше.

Захисник ОСОБА_10 підтримала думку захисника ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 поклись на розсуд суду при розгляді зазначеного клопотання.

Потерпілі в судове засідання не з`явились.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою суду від 21.08.2023 року ОСОБА_11 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.10.2023 року.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Доцільність продовження строку тримання під вартою, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний обвинуваченому ОСОБА_11 відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується. ОСОБА_11 раніше засуджений, не має постійного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків не має, зареєстрований та проживав до затримання в м. Мелітополь Запорізької області, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Посилання ОСОБА_11 , на наявність місця проживання у родички, не може бути підставою для зміни йому запобіжного заходу, оскільки це жодним чином не спростовує наведені в ухвалі суду висновки про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати.

Посилання обвинуваченого на те, що його попередня судимість не має юридичної сили, оскільки вирок постановлений на території рф, суд вважає безпідставним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України

Оскільки обвинувачений ОСОБА_11 відбував покарання за вироком суду іноземної держави на території України, вирок суду іноземної держави був приведений у відповідність до законодавства України, ОСОБА_11 є таким що має судимість.

Вирок суду іноземної держави може бути врахований, якщо громадянин України, іноземець або особа без громадянства були засуджені за злочин, вчинений за межами України, та знову вчинили злочин на території України (ч. 1 ст. 9 КК України).

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку

Оцінюючи наявність визначених ст.177 КПК ризиків, суд приходить до висновку, що існує ризик, що ОСОБА_11 може переховуватися від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі може бути визнане, більш небезпечними ніж втеча. До того ж, враховуючи вкрай напружену ситуацію в регіоні через проведення збройну агресію російської федерації, і те що він мешкає та зареєстрований на не підконтрольній Україні території, постійного місця проживання та стійких соціальних зв`язків в м. Запоріжжі не має, раніше судимий до покарання у вигляді позбавлення волі, яке відбував в місцях позбавлення волі. Суд не приймає доводи захисника про наявність місця проживання в м. Запоріжжі, оскільки вказане житло знаходиться у користуванні, а не у власності особи, яка не є близькою особою ОСОБА_11 , він не працює, близьких родичів в м. Запоріжжі не має.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Тривалість судового розгляду, в даному випадку не спростовує необхідність продовження обраного запобіжного заходу, а викликана складністю кримінального провадження, великим обсягом доказів, що належить дослідити та необхідністю забезпечення явки інших учасників процесу, що саме по собі не утворює підстав для звільнення з-під варти та не свідчить про неможливість подальшого застосування даного виду запобіжного заходу.

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, дослідженні матеріалів кримінального провадження, на думку суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_11 продовжує існувати ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, можливість вчинити інший злочин та намір впливати на свідків та потерпілих.

Суд вважає, що застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу та при продовженні строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.314-316, 331, 372КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів, а саме до 10 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МУЮ арештний дім.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1