Справа № 601/3449/23
Провадження № 1-кс/601/1236/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 08.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, -

встановив:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 08.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 07.12.2023 у Кременецький РВП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 в період часу з жовтня 2023 року по 07 грудня 2023 року незаконно проник до житлового будинку заявниці, чим порушив недоторканість її житла.

08.12.2023 дана подія внесена до ЄРДР за ознаками правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України за №0000285.

09 грудня 2023 року у зв`язку з необхідністю проведення судової трасо логічної експертизи ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , добровільно надав працівникам поліції власне взуття, а саме - пару черевиків, коричневого кольору, з зеленого кольору вставками, з коричневою підошвою 44 розміру, з зеленого кольору шнурівками, з ознаками потертості на підошві та поверхні, які після добровільної видачі та огляду поміщено до сейф-пакету SUD30773142, та передано до камери зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за необхідності направиться на дослідження експерту.

Виходячи з того, що для досягнення повноти та всебічності розслідування вищезазначеного факту, а також з метою запобігти відчуженню, розпорядженню та використанню вилученого майна, існує необхідність у накладенні на нього арешту, з метою позбавлення права на його подальше відчуження, розпорядження та користування, оскільки є реальні ризики того, що їх незастосування призведе до використання та інших негативних наслідків правого характеру.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, згідно якого просить розгляд клопотання провести у його відсутності, підтримує його та просить його задоволити з підстав наведених в ньому.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на дане майно.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні сектору дізнання Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000285 від 08.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України.

Постановою дізнавача СД Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 09.12.2023 визнано речовими доказами: пару черевиків, коричневого кольору, з зеленого кольору вставками, з коричневою підошвою 44 розміру, з зеленого кольору шнурівками, з ознаками потертості на підошві та поверхні, які після добровільної видачі та огляду поміщено до сейф-пакету SUD 30773142.

Частиною 1 статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження розпорядження та/або користування, на наступне майно: пару черевиків, коричневого кольору, з зеленого кольору вставками, з коричневою підошвою 44 розміру, з зеленого кольору шнурівками, з ознаками потертості на підошві та поверхні, які після добровільної видачі та огляду поміщено до сейф-пакету SUD 30773142.

Дозволити зберігання даних речових доказів, у камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУ НП в Тернопільській області, що розташована за адресою: вулиця Драгоманова, 5, місто Кременець, Тернопільська область.

У відповідності до частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1