Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/140/23
Єдиний унікальний №733/1551/23
Вирок

Іменем України

13 жовтня 2023 року м.ІчняІчнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Ічня кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001194 від 04.09.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Петрушівка, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, на утриманні має шестеро неповнолітніх дітей, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, РНОКПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2023 року у вечірній час доби, близько 18 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Петрушівка Прилуцького району Чернігівської області біля ставка «Глинище», в умовах воєнного стану, реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги власника та сторонніх осіб, таємно викрав мобільний телефон марки TECNOT372, який лежав на землі і належав потерпілому ОСОБА_5 . Вартість телефону марки TECNOT372 згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-23/9871-ТВ від 11.09.2023 становить 560,15 грн.

Після скоєного з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 560,15 грн.

Окрім того ОСОБА_4 , 30 липня 2023 року , близько 18 год., маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, перебуваючи в с. Петрушівка Прилуцького району Чернігівської області біля ставка «Глинище», викрав банківську картку АТ «Райфайзен Банк»№ НОМЕР_2 , яка лежала на землі і належала потерпілому ОСОБА_5 , і є різновидом офіційних документів та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему емітента (банк) та держателя цього спеціального засобу. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

У послідуючому, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення в умовах воєнного стану ОСОБА_4 31 липня 2023 року близько 10 год. прибув до банкомату АТ «Райфайзен Банк», що знаходиться за адресою: смт. Парафіївка вул.Шевченка,123, де з банківської картки АТ «Райфайзен Банк» № НОМЕР_2 , належної потерпілому ОСОБА_5 здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 6000 грн., шляхом їх зняття. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 6000 грн.

Шкода, завдана кримінальними правопорушеннями потерпілому ОСОБА_5 становить 6560,15 грн., яка відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаюється, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Претензій до обвинуваченого немає, при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю, а тому його дії за сукупністю вчиненого необхідно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена в умовах воєнного стану та за ч.1 ст.357 КК України , тобто у викраденні офіційного документу та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану.

Згідно ч. 1ст. 337 КПК, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття , яке виразилось у беззаперечному визнанні своєї провини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; спосіб життя; раніше в силу ст.89 не судимий ;

одружений, на утриманні має шестеро неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, позицію сторони обвинувачення та потерпілого щодо необхідної міри покарання; ставлення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст.12 КК України та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч.1ст.357 КК України та ч.4 ст. 185 КК України у виді штрафу та позбавлення волі, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

При призначенні покарання суд враховує ч.1ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим (п.22 ППВСУ № 7 від 24.10.2003).

За умовами ч. 1ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому з урахуванням особи обвинуваченої, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (двох років) не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосованого до ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 26 вересня 2023 року до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України, ч. 4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки .

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосованого до ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 717,00 грн. витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ - банківську картку АТ «Райфайзен Банк» № НОМЕР_2 , та мобільний телефон марки TECNOT372, передані потерпілому на відповідальне зберігання - залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1