Дата документу 17.10.2023
Справа № 334/9330/23
Провадження № 1-кп/334/774/23
В И Р О К

Іменем України

17 жовтня 2023 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 01.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.05.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.05.2022 ОСОБА_3 визнаний винуватим Шевченківським районним судом міста Запоріжжя у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та засуджений до покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

14.06.2022 вищезазначений вирок суду набрав законної сили та 18.07.2022 надійшов для виконання до Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області

18.07.2022 року засудженому направлений виклик до відділу пробації на 25.07.2022, який було проігноровано. 26.07.2022 року стосовно ОСОБА_3 заведена оперативно-розшукова справа.

31.08.2023 ОСОБА_3 ознайомлений під підпис з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, та був зобов`язаний додержуватися встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження з уповноваженим органом пробації не виїжджати за межі України. Також, ОСОБА_3 роз`яснено, що в разі ухилення від відбування покарання він буде притягнений до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

Того ж дня ОСОБА_3 видано направлення до КП «Титан» для відбування призначеного покарання, згідно якого засуджений повинен приступити до фактичного відбування покарання з 01.09.2023

01.09.2023 засуджений ОСОБА_3 прибув до КП «Титан» для відбування робіт.

Відповідно до наказу інспектора з кадрів КП «Титан» ОСОБА_4 № 290 віл 31.08.2023 затверджено графік відбування покарання ОСОБА_3 у виді громадських робіт у кількості 80 годин з 01.09.2023 та направлено для відбування покарання до КП «Титан».

20.09.2023 Дніпровським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області засудженому ОСОБА_3 оголошено попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення умов та порядку відбуття покарання.

11.09.2023 до уповноваженого органу з питань пробації надійшла довідка КП «Титан» від 08.09.2023 № 301/1, відповідно до якої ОСОБА_3 5-6-7-8.09.2023 для відбування покарання до КП «Титан» не з`явився; довідка КП «Титан» від 15.09.2023 № 305/1, відповідно до якої ОСОБА_3 11-12-13- 14-15.09.2023 для відбування покарання до КП «Титан» не з`явився та довідка КП «Титан» від 22.09 2023 № 312, відповідно до якої ОСОБА_3 18-19-20-21-22.09.2023 для відбування покарання до КП «Титан» не з`явився. Згідно довідки КП «Титан» №316/3 від 28.09.2023 засуджений ОСОБА_3 з 05.09.2023 по 28.09.2023 до КП «Титан» для виконання громадських робіт не з`являвся.

Таким чином, ОСОБА_3 , порушуючи порядок відбування призначеного покарання, маючи умисел на ухилення від громадських робіт. достовірно знаючи та будучи належним чином повідомлений про необхідність його відбуття, з 01.09.2023 по 28.09.2023 відпрацював 8 годин громадських робіт з призначених 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, тобто безпричинно протягом тривалого періоду часу на роботу до КП «Титан» не вийшов, про причину своєї неявки не попередив та довідок, які б засвідчували поважну причину невиконання робіт не надав, тим самим ухилився від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисник ОСОБА_5 підтвердила добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повністю доведена.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше засуджений, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у виді арешту у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. Враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді арешту у мінімальному розмірі.

При призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13.05.2022 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, покарання за цим вироком не відбув.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив вказаний проступок, не відбувши іншого покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13.05.2022 року до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин, виходячи з положень ст. 72 КК України, суд призначає йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка складає 72 годин громадських робіт.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Виходячи із вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, невідбута частина покарання ОСОБА_3 за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13.05.2022 року становить 72 години громадських робіт та відповідає 9 дням арешту.

При цьому зі складеної обвинуваченим заяви вбачається, що ОСОБА_3 просить призначити йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування з випробуванням.

Разом з тим з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив новий злочини до відбуття покарання за попереднім вироком, під час відбування покарання перебував у розшуку, при призначенні остаточного покарання з урахуванням ст. ст. 71, 72 КК України рішення про звільнення особи від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України є неприпустимим.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді одного місяця арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 13.05.2022 року остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) місяця 9 (дев`яти) днів.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1