Справа № 462/9919/23
провадження 1-кс/462/62/24
У Х В А Л А

05 січня 2024 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001199 від 15.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 04.01.2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , в частині заборони користуванні даним транспортним засобом; зобов?язати прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 та слідчого ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 повернути йому на зберігання автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться на приватній автостоянці за адресою: м.Львів, вул.Авіаційна,7.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001199 від 15.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В межах даного провадження за клопотання прокурора слідчим суддею Залізничного районного суду м.Львова було накладено арешт на належний йому автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 . Оскільки у цьому кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії з використанням вказаного автобуса, то вважає, що підстав для подальшого арешту цього транспортного засобу в частині користування немає, просить скасувати арешт на вказаний автобус.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, та після висловлення позиції прокурора зазначили, що слідчий ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 повинен повернути ОСОБА_3 автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 .

Прокурор Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що не заперечує щодо скасування арешту на належний ОСОБА_3 автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , в частині заборони користування таким. Проте, вказав, що саме слідчий ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 зобов?язаний повернути ОСОБА_3 належний йому автобус, оскільки такий був вилучений слідчим ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 під час огляду місця події 15.12.2023 року.

Заслухавши доводи учасників розгляду, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0001199, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що 15.12.2023 року внесено відповідні відомості до ЄРДР за №0001199 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі того що, 15.12.2023 року близько 07.00 год. на вул.Городоцькій, 120 у м.Львові відбулася ДТП (наїзд на пішохода) за участю автобуса марки «Богдан», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 та пішохода ОСОБА_8 .

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 20.12.2023 року у рамках кримінального провадження №0001199 було накладено арешт на автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

В ході проведення досудового розслідування були призначені експертизи вказаного автобуса та на даний час такий оглянутий експертами.

Відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на арештований автобус, з огляду на завдання кримінального провадження, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, а також те, що вже проведено ряд необхідних слідчих дій з автобусом та прокурор, який проти скасування арешту в частині користування вказаного автобуса не заперечує, слідчий суддя вважає можливим скасувати арешт автобуса марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , в частині заборони користування вказаним автобусом, без зняття заборони його розпорядження та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

Поряд з цим, вимога клопотання ОСОБА_3 в частині зобов?язання прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 повернути йому на зберігання автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , не підлягає до задоволення, оскільки вказаний автобус був вилучений під час огляду місця події 15.12.2023 року слідчим ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , тому має бути повернутий таким, а не прокурором.

Керуючись ст.100, 174 КПК України,

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати арешт на автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , накладений згідно ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 20.12.2023 року у рамках кримінального провадження №0001199 від 15.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КПК України, в частині заборони користування вказаним автобусом, без зняття заборони розпорядження цим автобусом та проведення з таким обліково-реєстраційних операцій.

Зобов?язати слідчого Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 повернути ОСОБА_3 належний йому автобус марки «Богдан», моделі «А-09211», номерний знак НОМЕР_1 , який був вилучений 15.12.2023 року в ході огляду місця події.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1