КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000211 за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року, ухвалений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, українця, громадянина України, раніше судимого: вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та засуджено до покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Як встановлено вироком суду, 23.02.2023 року приблизно о 00 год. 15 хв. ОСОБА_6 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_8 , перебували поблизу під`їзду № 2, будинку АДРЕСА_2 . Під час спілкування між собою, ОСОБА_6 на ґрунті наявних неприязних відносин розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_8 , в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, підняв із землі цеглину, підійшов до ОСОБА_8 та наніс один удар цеглиною по голові в лобну ділянку голови зліва, внаслідок чого потерпілій спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобної ділянки голови зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року відносно ОСОБА_6 змінити, виключити обтяжуючу покарання ОСОБА_6 обставину - рецидив злочинів. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог, заступник керівника Київської обласної прокуратури, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, вважає вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 стосовно ОСОБА_6 , незаконним, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, як зазначається в апеляційній скарзі, з матеріалів провадження, а саме з вироку, вбачається, що обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, обумовлений судимістю за ч. 4 ст. 185 КК України вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2022 року.

Разом з тим, апелянт зазначає, що, з урахуванням змін, внесених Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01.07.2020, приписами ст. 12 КК України встановлено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Натомість, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України визначено, що при призначенні покарання обставиною, які його обтяжують, визнається рецидив злочинів. Водночас, в п.п. 2-4, 6-9, 13 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 67 КК України, Законом№ 2617-VIIIвід 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» слово «злочин» замінено словами «кримінальне правопорушення».

Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції не міг визначити обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_6 притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто кримінального проступку, а тому вважає, що місцевий суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, а отженеправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 та просила її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров'я потерпілого,тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і правова кваліфікація дій ОСОБА_6 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги, поданої заступником керівника Київської обласної прокуратури.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

При цьому, обставиною, яка, у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_6 , суд визнав вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, а також рецидив злочину, зважаючи на вимоги ст. 35 КК України.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі заступника керівника Київської обласної прокуратури, суд першої інстанції безпідставно визнав рецидив злочину, обставиною, що обтяжує покарання, оскільки, незважаючи на те, що, відповідно до вимог, передбачених ст. 34 КК України, рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, вимогами ст. 67 цього Кодексу прямо передбачено, що обставиною, яка обтяжує покарання, визнається саме рецидив злочинів, а не кримінальних правопорушень, які поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, за який, згідно оскаржуваного вироку, засуджено ОСОБА_6 , не є злочином, а тому його вчинення не може утворювати рецидив злочинів, як обставину, що обтяжує покарання, у розумінні положень, передбачених ст. 67 цього Кодексу.

Виходячи з наведених вище вимог закону, суд першої інстанції не мав правових підстав для визнання рецидиву злочинів, як обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України охоплюється поняттям кримінального проступку, а не злочину.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про наявність передбачених законом підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_6 та виключення із мотивувальної частини вказаного вироку обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочинів.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги заступника керівника Київської обласної прокуратури, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити зазначену скаргу та змінити вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , виключивши із мотивувальної частини вказаного вироку посилання про визнання обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_6 , - рецидив злочинів, а в решті цей вирок залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 408, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вказаного вироку посилання про визнання обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_6 , - рецидив злочину.

У решті вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 359/3357/23

Номер провадження : 11-кп/824/4284/2023

Категорія: ч. 2 ст. 125 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1