УХВАЛА

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 711/6157/21

провадження № 51-6631ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 від 08 січня 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду засуджений ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, як він указує № 711/6157/21, подав касаційну скаргу, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень. Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК визначено, що у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.

Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак вказаних приписів закону засуджений не дотримався з огляду на таке.

Так, насамперед колегія суддів враховує, що засуджений ОСОБА_4 у змісті скарги вказує Єдиний унікальний номер судової справи № 711/6157/21, проте в обґрунтуваннях скарги зазначає про оскарження вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 серпня 2020 року і долучає до касаційної скарги лише його копію та, як убачається з цього вироку, це судове рішення постановлено в іншому кримінальному провадженні, ніж зазначено в скарзі, а саме справа № 712/7314/20 (провадження № 1-кп/712/660/20).

Указані обставини не дають можливості Верховному Суду однозначно встановити у якому саме кримінальному провадженні та які судові рішення засуджений оскаржує до суду касаційної інстанції.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 424 КПК визначено, зокрема, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Частиною 2 ст. 424 КПК передбачено, окрім іншого, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З викладеного вбачається, що вирок та ухвала суду першої інстанції, які не переглядалися в апеляційному порядку не можуть бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції.

Водночас ОСОБА_4 не зазначає чи було оскаржуване ним рішення місцевого суду предметом апеляційного перегляду та не вказує часу (необхідно для визначення початку перебігу строку на оскарження) і результатів такого розгляду (необхідно для правильного визначення судових рішень, касаційний перегляд яких необхідний, з огляду на вимоги заявлені у касаційній скарзі).

Зазначені вище обставини свідчать, що засуджений не дотримався положень п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 427 КПК, оскільки не вказав однозначно, яке рішення місцевого суду все ж таки оскаржує і взагалі не зазначив про оскарження рішення апеляційного суду, а також не вказав, яке рішення, на його думку, необхідно прийняти Верховному Суду щодо рішень судів попередніх інстанцій, що співвідносилося б з приписами ст. 436 КПК. Зазначені недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішити питання про відкриття провадження.

Крім того, ОСОБА_4 у разі оскарження судових рішень у справі № 711/6157/21 з метою дотримання ч. 5 ст. 427 КПК необхідно надати копії рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Суд звертає увагу засудженого, що недотримання ним приписів ч. 5 ст. 427 КПК становить не лише формальне порушення положень ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.

Водночас Суд зазначає, що у разі, якщо засуджений бажає оскаржити судові рішення у справі № 712/7314/20, то він вправі подати нову касаційну скаргу саме у справі № 712/7314/20, з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3