Справа № 185/746/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000400 від 02.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ново-Черноглазово Юр?ївського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , в період часу з липня 2022 року по листопад 2023 року, встановити більш точного часу в ході досудового розслідування не вдалося, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введений на території України (у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України) воєнний стан, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 N? 2102-1Х затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 N? 64/2022, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України розмістила на своїй сторінці « ОСОБА_7 », в забороненій соціальній мережі «Однокласники» відео сюжети, які спрямовані до невизначеного кола осіб з текстом: «Бойцы первого батальона из бывших военых ВСУ принесли присягу Росии перед отправкой на передовую»; «Воины более 40 стран Мира выразили желание помочь Росийской армии в борьбе с нацизмом... Спасибо за поддержку..»; «ВСУ и украинские националисты 100500 раз пожалели о том, что ввязались в бой с Донбассом. Они думали, что Россия не вступится за свободные Республики. Но ошиблись. Спец операция идет успешно, освобожденые территории привыкают к мирному. А наши ребята максимально эффективно идут вперед!», що публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та увердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройними формуваннями держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

В подальшому, в період часу з 17:40 години по 18:30 годину 19.01.2024 співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих було виявлено та вилучено ноутбук марки «Леново» в корпусі чорного кольору за допомогою якого ОСОБА_6 розповсюджувала дописи в мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_3 .

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройними формуваннями держави-агресора, до співпраці з державою-агресором та збройними формуваннями держави-агресора до невизнання поширення

державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 111-1 КК України, а саме як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора, до співпраці з державою-агресором та збройними формуваннями держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Під час досудового розгляду, 24.01.2024 між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000048 від 22.01.2024, з одного боку, та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, за участі адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 згодна з кваліфікацією дій саме за ч.1 ст. 111-1 КК України, а саме як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань держави-агресора, до співпраці з державою-агресором та збройними формуваннями держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, та під час досудового розслідування та у суді повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади та займатись будь-якою діяльністю в юридичних особах приватного права строком на десять років.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання, та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України в обсязі обвинувачення. Їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомила про добровільність своєї позиції, просила затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити їй узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваною чи обвинуваченою про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України віднесена до категорії кримінальних проступків. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю визнала свою вину, підтвердила обставини вчинення інкримінованих їй дій, викладених в обвинувальному акті, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Узгоджене покарання сторонами угоди відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною , цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 111-1 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень. Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На думку суду зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважає можливим її затвердити, та призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2024 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000400 від 02.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади та займатись будь-якою діяльністю в юридичних особах приватного права строком на десять років.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме ноутбук марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору, який був вилучений в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 та який перебуває в камері схову речових доказів при Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області передати в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1