У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2024

Справа № 331/7873/23

Провадження № 1-кс/331/218/2024

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпро, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше судимого:

09.07.2008 Заводським районним судом м.Дніпродзержинськ, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 6 місяців по вироку суду Заводського районного суду м.Дніпродзержинськ від 20.04.2007 та визначити до відбуття 4 роки, 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.05.2012;

- 04.12.2012 Заводським районним судом м.Дніпродзержинськ за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 11.09.2015; 13.12.2016 Василівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 11.03.2022

у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2023 року за № 0001095 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Слідчий своє клопотання обґрунтовує тим, що у період часу з 00 годин 00 хвилин до 03 годин 00 хвилин, 01 грудня 2023 року, ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на вбивство малознайомого ОСОБА_7 , у ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних стосунків, з мотивів особистої неприязності, усвідомлюючи та бажаючи спричинення потерпілому смерті, схопив лівої рукою ОСОБА_7 за голову, а правою, в якій знаходився предмет схожий на ніж, наніс ним не менше одного удару ОСОБА_7 в область шиї з права, чим заподіяв потерпілому, тілесні ушкодження, а саме: одиночне сліпе колото-різане поранення шиї з ушкодженням сонної артерії що спричинило гостру крововтрату, що в подальшому спричинило настання смерті ОСОБА_7 на місці події.

Таким чином, встановлена достатня кількість доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, а саме в умисному вбивстві тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

01 грудня 2023 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

02 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленнями оператору «102» № НОМЕР_1 , №17169; лікарським свідоцтвом про смерть Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №8199 від, відповідно до якого, смерть ОСОБА_7 , настала через одиночне сліпе колото-різане поранення шиї з ушкодженням правої сонної артерії; протоколом огляду місця 01.12.2023 з 15:09 до 18:21, а саме квартири АДРЕСА_2 . В ході огляду виявлено труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті, в ході проведення якого виявлено та вилучено: мікрооб`єкти з лівої та правої руки трупа; змиви з лівої кисті рук; змив з правої кисті рук; скляна пляшка та три скляні чарки зі столу в кухні; 9 недопалків з попільниці на кухні металевий предмет зовні схожий на ніж з підлоги кухні; металевий предмет зовні схожий на ніж з кладової; недопалок «Rothmans» з попільниця з підлоги в кімнаті №2; змив РБК з підлоги кімнати №2; змив РБК з дверей до кімнати №3; фрагмент тканини з нашаруванням РБК з підлоги кімнати №3; фрагмент тканини з нашаруванням РБК з пакету на підлозі в кімнаті №3; фрагмент тканини з нашаруванням РБК з стіни в кімнаті №3; два фрагменти тканини з нашаруванням РБК з підлоги кімнати №3; дві скляні пляшки «Oxygen» та «Hlibnuydar» з підлоги кімнати №3; змив РБК з ложе трупу та 11 слідів папілярних узорів пальців рук; протокол затримання особи, затриманої у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України проведено обшук затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході особистого обшуку виявлено та вилучено: банківська карта НОМЕР_2 ; банківська карта НОМЕР_3 ; банківська НОМЕР_4 ; банківська карта НОМЕР_5 ; банківська карта384943; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ; гаманець коричневого кольору; штани спортивні з написом «Nike» та кофта сіра з чорними вставками;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

«29»січня2024 року, по вказаному кримінальному провадженню було продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців.

«29»січня 2024 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ,спливає, однак завершити досудове слідство неможливо внаслідок складності кримінального провадження та необхідності виконання наступних слідчих дій:

- отримати висновки судово-імунологічних та судово-цитологічних експертиз;

- отримати висновок судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 ;

- доручити експертам проведення комісійної судово-медичної експертизи;

- отримати висновок комісійної судово-медичної експертизи;

- отримати висновок судово-біологічної експертизи зразку букальних клітин ротової порожнини підозрюваного ОСОБА_6 ,;

- скласти та оголосити ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри з врахуванням висновку судово-медичної експертизи;

- продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , дія якого спливає 31.01.2024;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

В ході досудового розслідування, ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України та вказані в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, а саме, що ОСОБА_6 :

1. може переховуватися від органів слідства та суду;

2. незаконно впливати на свідків;

3. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

4. може вчинити інше кримінальне правопорушення та які стали підставами для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли та існують на теперішній час;

5. знищити речі та предмети, які мають значення для досудового розслідування.

Прохає суд продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до трьох місяців.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, вважає необхідним продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки є наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України .

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прохали суд змінити відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено у ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюють . Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «ОХара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»). КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Хоча наявні на момент вирішення питання про утримання під вартою докази і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було встановити винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, з точки зору належності, допустимості та достовірності, і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям.

Судом встановлено, що 2.12.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За змістом ст. 178 КПК України,при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011; абзац четвертий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Гарькавий проти України» від 18 лютого 2010 року зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції; цей перелік винятків є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (§63).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність може бути обмежене, однак таке обмеження має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, принципів справедливості, рівності та домірності (пропорційності), із забезпеченням справедливого балансу інтересів особи та суспільства, на підставі та в порядку, визначених законами України, з урахуванням актів міжнародного права, позицій Європейського суду з прав людини, за вмотивованим рішенням суду, прийнятим в порядку справедливої судової процедури.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1)наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ст.197,199 КПК України, за клопотанням слідчого, прокурора строк тримання особи під вартою може бути продовжений за наявності обставин,які свідчать про те,що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики,які виправдовують тримання особи під вартою,строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Геращенко проти України» від 07.11.2013 р. Суд зазначив,що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових та процесуальних умов,які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає,що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обгрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання,а також мети,з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою(також Рішення у справі «Буткевичюс проти Литви»).

У Рішенні «Тимошенко проти України»(2013 рік) Європейський суд з прав людини зазначив:».Щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції,самого факту,що цей захід застосовується згідно з національним законодавством,що відповідає визначеним стандартам,ще недостатньо-він також повинен бути необхідним за даних обставин(також рішення у справах «Нештяк проти Словаччини»,від 27.02.2007 р., «Хайредінова проти України» від 14.10.2010 р.)

Для відмови у досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд(рішення у справі «Штегмюллер проти Австрії»1969 р.),ризик перешкоджання з боку обвинуваченого у випадку його звільнення,процесові здійснення правосуддя(рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» 1968 р.),вчинення ним подальшого правопорушення(«Мацнеттер проти Австрії» 1969 р.)або спричинення ним порушень громадського порядку(«Летельєр проти Франції» 1991 р.

Обґрунтованість підозри відносно підозрюваного ОСОБА_6 підтверджується відомостями з Реєстру матеріалів досудового розслідування про результати проведення слідчих та процесуальних дій, речовими доказами.

21.12.2023 року Ухвалою Запорізького Апеляційного суду ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави до 29 січня 2024 року.

29 січня 2024 року постановою керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_13 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.115 ч.1 КК України до 3-х місяців, тобто до 02.03.2024 року.

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Тобто, на даному етапі судового розгляду підозра цілком обґрунтована, а доведеність винуватості, як і достовірність, допустимість доказів сторони обвинувачення, буде перевірятись судом під час судового слідства.

Крім того, ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався, востаннє у 2016 р., до затримання не працював, відсутні міцні соціальні зв`язки, тому ризик вчинення іншого злочину існує та ґрунтується на відомостях про особу підозрюваного.

Сторона захисту наразі не довела, що підозрюваний обтяжений настільки міцними соціальними та родинними зв`язками,які можуть утримати його від вчинення відповідних дій та бути дієвим запобіжником ризикам,встановленим під час розгляду клопотання.

Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини,а також практику Європейського суду з прав людини,згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас,Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював і те,що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи зазначені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, суд з урахуванням викладеного продовжує відносно підозрюваного строк тримання під вартою в межах досудового розслідування до 27.02.2024 р. включно , оскільки саме цей запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаної особи, не вбачаючи підстав для зміни запобіжного заходу на будь-який менш суворий.

Керуючись ст.177,183,197,199 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 27 лютого 2024 року включно в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1