ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 685/1189/23

Провадження № 11-кп/4820/841/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000599, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 липня 2022 року, про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михнівка Теофіпольського району Хмельницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в порядку ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 317 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 317 КК України.

Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 29 грудня 2023 року включно.

Прокурор Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури подав письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , оскільки зі спливом визначеного строку кримінальне провадження не може бути розглянутим, а ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, досі не зменшилися.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 року ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.02.2024 включно, без можливості внесення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешту у нічний період доби терміном на 2 місяці, з покладенням відповідних обов?язків.

Зазначає, що ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що попередні покази надав слідчому під його тиском, тому відмовляється від них. Інших доказів, які підтверджують його причетність до інкримінованих злочинів, у матеріалах кримінального провадження немає. Оскільки він не порушував закон, то не має наміру переховуватись від суду, впливати на свідків чи будь-яким іншим чином перешкоджати правосуддю, а тим більше вчиняти нові злочини.

Крім того, на його утриманні перебувають малолітня дитина та непрацездатна мати, котрих треба підтримувати, а перебуваючи під вартою він позбавлений такої можливості.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги і просили оскаржувану ухвалу скасувати, оскільки прокурором ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не доведені.

Прокурор в судовому засіданні просив залишити ухвалу суду без змін, вважав за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, раніше вже судимий за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, хоча судимості погашені. Окрім того, ще не допитані свідки у цьому кримінальному провадженні, розгляд на стадії підготовчого судового засідання, тож перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе чинити тиск на свідків з метою зміни показань на користь обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, думку прокурора, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним, є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Сторона захисту оскаржує ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою до 19 лютого 2024 року включно, бо вважає, що прокурор у клопотанні не довів існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а суд в ухвалі не обґрунтував, чому саме для обвинуваченого ОСОБА_6 не є достатнім застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 7 статті 176 цього Кодексу.

Обвинувальний акт за обвинуваченням в тому числі і ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 317 КК України в порядку ст. 291 КПК України направлений прокурором для розгляду до Ізяславського районного суду Хмельницької області, триває підготовче провадження.

Попередньою ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 листопада 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 до 29 грудня 2023 року включно.

Відповідно до вимог статті 315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Так, під час підготовчого судового засідання 22 грудня 2023 року прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою, в тому числі і обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвалюючи рішення про задоволення заявленого прокурором у підготовчому судовому засіданні клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується в організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, незаконному зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, відомості про особу обвинуваченого, його репутацію, а також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки інкримінованих кримінальних правопорушень, суворість покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , можливість переховуватися від суду та впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявність доведених вагомих ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 частини першої статті 177 КПК України, а також, що не змінились обставини, що були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тож, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність продовжити строк застосування цього запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Згідно з положеннями статі 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій статті 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, із зібраними у кримінальному провадженні доказами знаходиться на розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області, судове провадження триває та доведеність або не доведеність вини ОСОБА_6 буде встановлюватися вироком суду.

Крім того, зі змістустатті 422-1 КПК України вбачається, що в ході розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції здійснює перевірку обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою, тому у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження на перевірку обґрунтованості обвинувачення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до наведених положень ст. 422-1 КПК України, колегія суддів не має повноважень на перевірку доводівапеляційної скарги щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_6 до інкримінованих злочинів, оскільки обґрунтованість обвинувачення не є предметом апеляційного перегляду ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Кримінального процесуального Кодексу України та інших законів України.

Відповідно до частини 2 статті 8 та частини 5 статті 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують, та міжнародними контактами.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики доведені, які в сукупності з обґрунтованим обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, стали підставою для продовження строку дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в цьому випадку.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачається покарання тільки у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років та від 9 до 12 років з конфіскацією майна відповідно, тоді як суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні малолітньої дитини та непрацездатної матері, стороною захисту не підтверджені ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду, окрім того, обвинувачений офіційно не працює та не має офіційного джерела доходу, таким чином не може утримувати дитину та матір, також наведені обставини ніяким чином не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зменшують ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Також, у цьому кримінальному провадженні судом ще не допитувались свідки, а тому у разі перебування ОСОБА_6 на свободі ризик впливу на них суттєво підвищується.

Тож, на теперішній момент продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, та ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшилися.

У матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що обвинувачений ОСОБА_6 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора або що з`явились якісь нові обставини, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 і виключити ризики, пов`язані зі звільненням його з-під варти.

З урахуванням встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає правильним висновок суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 19 лютого 2024 року включно. Обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним через неможливість у жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали у цьому провадженні колегією суддів не встановлено. Отже, апеляційні вимоги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2023 рокупро продовження строку тримання під вартою до 19 лютого 2024 року включно без можливості внесення застави стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 307, частиною 3 статті 28, частиною 2 статті 317 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3