Номер провадження 11-сс/816/634/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0003865 від 05 жовтня 2023 року, в якому ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У рамках досудового розслідування даного кримінального провадження старший слідчий СВ Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без права внесення застави.

Вказане клопотання старшого слідчого вмотивовано обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2023 року клопотання старшого слідчого, задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою відраховувати з часу його затримання, тобто з 05.10.2023 р.

Строк дії ухвали до 03.12.2023 р. включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням, підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 звернулися до апеляційного суду зі скаргами, в яких:

- захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.10.2023 р., скасувати. Постановити нову ухвалу, котрою змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України;

- підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник, зазначає про те, що при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів того, що підозрюваний хоча б колись допускав неявку до слідчого або суду, матеріали справи не містять.

Так, матеріали кримінального провадження не містять належних підтверджень про існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

А тому, підсумовуючи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, стійкі соціальні зв`язки, є інвалідом ІІІ групи довічно, апелянт вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_7 не є визначальним фактором та безумовною обставиною для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що прокурором не було надано доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, останній не має наміру впливати на потерпілого та свідків, чи переховуватися від суду та органів досудового розслідування, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя ухвалюючи судове рішення, не встановив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення. А саме, не надано оцінку діям самого потерпілого, який провокував підозрюваного та почав першим наносити йому удари ногами. Підозрюваний розуміючи, що невдовзі не зможе протидіяти рідному брату та зупинити його дії, будучи в стані алкогольного сп`яніння взяв зі столу ніж, та наніс ним декілька ударів потерпілому ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити вимоги апеляційних скарг, прокурора, який вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просить його залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, при вирішення питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, вищезазначених вимог Закону слідчий суддя дотримався в повному обсязі.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що під час перевірки вмотивованості поданого старшим слідчим клопотання, слідчим суддею було встановлено, що у кримінальному провадженні № 0003865 від 05 жовтня 2023 року, 05 жовтня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість вказаної підозри була встановлена слідчим суддею з врахуванням наданих органом досудового розслідування доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та є достатніми на даній стадії провадження.

При цьому, перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на спростування доводів апелянтів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Так, про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 08 років, тому існує ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, існує ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілого, який є його рідним братом та свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Оскільки останній свою вину не визнає, стверджуючи, що наносив удари ножем захищаючись від нападів потерпілого. Тому існують реальні підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчиняти тиск на вказаних осіб, для зміни ними показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, відносно підозрюваного ОСОБА_7 на розгляді в іншому суді знаходиться кримінальне провадження за ч. 1 ст. 126 КК України, де потерпілою є його мати, з якою він проживав певний час, що свідчить про схильність останнього до вчинення насильних дій та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, а також характер та підвищену суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність задоволення клопотання старшого слідчого та застосування до останнього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів, оскільки доводами клопотання доведена неможливість застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Колегія суддів ставиться критично до тверджень захисника щодо не доведеності ризиків та не підтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах кримінального провадження свідчать про протилежне, а їх наявність об`єктивно спростовує апеляційні доводи про недоведеність ризиків щодо переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 08 років, тому існує ймовірність того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від суду та органів досудового розслідування.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Крім того необхідно враховувати, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається захисник (наявність постійного місця проживання, міцні соціальні зв`язки та інвалідність), не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які вважав доведеними слідчим суддею.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочався, свідки у справі не допитані, а тому підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі можуть здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.

Крім того, необхідно враховувати також те, що ОСОБА_7 заперечує встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а тому з метою зміни покази потерпілого, який не пам`ятає всіх деталей подій, зважаючи на те, що перебував в стані алкогольного сп`яніння, шляхом погроз, підозрюваний може вчиняти тиск на рідного брата, ОСОБА_10 .

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України також знайшов своє підтвердження, оскільки ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків не має, не працевлаштований, та відносно нього на розгляді в іншому суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, що свідчить про схильність останнього вчиняти насильницькі дії.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є неспроможними.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання.

Матеріали кримінального провадження, на які послався старший слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Ст. 198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Кваліфікація скоєного може бути змінена лише в порядку передбаченому КПК України, під час досудового розслідування, а всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, вірність кваліфікації скоєного, питання винності чи невинності ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За таких обставин, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження не було здобуто доказів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність прийнятого слідчим суддею рішення та відсутність підстав для скасування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційні скарги захисника та підозрюваного - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 жовтня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4