ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року місто Львів

Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 11 травня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрований та проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не одружений, із середньою освітою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що наказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на території України, 08.05.2023 близько 15 години 58 хвилин, перебуваючи у приміщенні торговельного залу магазину «Ева1523» (ТОВ «РУШ» ), що по вул. Героїв УПА буд.73 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгового стелажа магазину «Ева1523» (ТОВ «РУШ» ), парфумовану воду торговельної марки «Armand Basi in red», ємкістю 30 мг, вартістю 572,91 грн., яку в подальшому помістив у зовнішню праву кишеню своїх штанів, і пройшовши через касову зону, не оплативши вартості товару, покинув приміщення даного магазину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Дав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Пояснив, що взяв парфумовану воду з прилавку магазину, яку засунув у кишеню, пройшов повз касу магазину та не розплатився за неї. Через декілька днів до нього прийшли працівники поліції, після чого він відшкодував вартість викраденого майна потерпілому. Дії відбувались у період часу, у спосіб, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Мотиви і мета вчинення злочину, а також майно, яке він викрав, в обвинувальному акті відображені вірно. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд, на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Між тим, суд з`ясував в обвинуваченого та інших учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив сторонам кримінального провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини даної справи у апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 ,суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію порушень, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин, відповідно до ст.67 КК, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчиненого ним злочину, форму вини, спосіб вчинення злочину, його стадію, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного. Також, суд враховує фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжучих обставин, відшкодування заподіяної шкоди потерпілому, за місцем проживання щодо нього скарг від мешканців не надходило, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 31.01.2008р. по теперішній час з приводу органічного розладу змішаного генезу з наростаючим психоорганічним синдромом, є інвалідом 2-ої групи безтерміново, згідно з висновком судово-психіатричного експерта №648 від 29.06.2023р. тяжким психічним розладом не страждає, виявляє ознаки органічного розладу особистості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період інкримінованих йому дій психічним розладом хронічного чи тимчасового характеру не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Захисник просив суд при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, та без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.75 КК України, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. На думку суду, стороною захисту таких обставин не зазначено та не встановлено судом в судовому засіданні під час розгляду справи, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував повністю, а також щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 і запобігання скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку обвинувачений не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів по справі вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 24.05.2023р., а саме - на парфумовану воду торгової марки "Armand Basi іn red" ємкістю 30 мл, із штрих-кодом 087.

Речові докази:

-диск DVD-R із написами на ньому "Єва1523" у кількості однієї штуки залишити при матеріалах кримінального провадження,

-парфумовану воду торгової марки "Armand Basi іn red" ємкістю 30 мл із штрих-кодом 087, яку добровільно надав підозрюваний ОСОБА_4 , повернути ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1