Справа № 584/360/23
Провадження № 1-кп/592/441/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м.Суми клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року, на грошові кошти,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про скасування арешту майна. Клопотання обґрунтовує тим, що 31.01.2022 року слідчим суддею Зарічного районного суду м.Суми було надано дозвіл проведення обшуку в рамках кримінального провадження №0000072 від 29.10.2021 року (справа №591/650/22) домоволодіння, прибудинкової території та господарських споруд за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання ухвали слідчого судді від 31.01.2022 року працівниками - слідчим четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м.Полтаві проведено обшук 31.01.2022 року та вилучено майно (грошові кошти), які належать ОСОБА_6 . Обшук проведено з численними порушеннями, в результаті чого незаконно вилучені кошти в національній валюті в сумі 1644600грн. та в іноземній валюті в сумі 66100 доларів США, які належать власнику домоволодіння ОСОБА_6 . В ухвалі слідчого судді від 31.01.2022 року (справа №591/650/22) зазначено, що слідчий клопотання мотивував тим, що за вказаною адресою можуть знаходитись речі і документи, що мають доказове значення для кримінального провадження. Суд частково задовольнив клопотання, та надав дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_7 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання і вилучення мобільних телефонів, чорнових записів, комп`ютерної техніки, носіїв інформації, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду. Однак, не дивлячись на це, слідчий під час проведення обшуку вилучив грошові кошти, які належать ОСОБА_6 . Під час проведення обшуку, представником, в присутності понятих, що зафіксовано на відеозаписі обшуку, зверталась увага слідчого на незаконність його дій, що суперечило вимогам ухвали. Адвокатом та ОСОБА_8 було одразу чітко зазначено, що грошові кошти, які зберігались в сейфі домоволодіння - належать ОСОБА_6 , яка є приватним підприємцем. ОСОБА_6 є приватним підприємцем, яка здійснює підприємницьку діяльність, офіційно зареєстрована, своєчасно звітує про свою діяльність перед відповідними фіскальними органами. Вилучені грошові кошти є її особистими коштами, які отримані в результаті підприємницької діяльності, взяті в борг, для придбання нерухомості з метою здійснення господарської діяльності та особистого накопичення. Відсутні докази того, що гроші, які були вилучені під час обшуку, були отримані від протиправної діяльності. Не зазначені такі докази і в процесуальних документах слідчого, в тому числі клопотанні про арешт майна та постанові про визнання речовими доказами. При проведенні обшуку дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Однак, огляд як під час обшуку, так і на момент судового розгляду клопотання не проводився. А в наступному проведений огляд не встановив наявність купюр, які були предметом злочину. Сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину та підлягають спеціальній конфіскації - відсутні. Отже, слідчий суддя, встановивши в ході судового розгляду 04.02.2022 року невідповідність клопотання вимогам ст.171 КПК України в частині зазначення мети накладання арешту, визначеній в ст.170 КПК України, на виконання вимог ст.172 КПК України повинен був повернути клопотання прокурору, та встановити йому строк для виправлення недоліків або відмовити у задоволенні клопотання, а не надавати час слідчому та прокурору для внесення доповнень до клопотання, що не передбачене діючим КПК України. А потім, в разі виправлення недоліків, розглядати вже клопотання, яке б було подане в строк 72 години. Також, в порушення вимог ст.171 КПК України слідчим суддею не дано оцінки фактичним даним, надані представниками володільця майна щодо того кому належить майно. Слідчим не було надано жодного документу, якій би свідчив про те, що володільцем майна є ОСОБА_7 , на відміну від доказів, які були надані суду в обгрунтування позиції, що володільцем грошових коштів є саме ОСОБА_6 . Сам ОСОБА_7 одразу при проведенні обшуку пояснив, що грошові кошти належать саме ОСОБА_6 , а представниками ОСОБА_6 в судовому засіданні були надані відповідні підтверджуючі документи з податкової та боргову розписку. Порівняльний аналіз конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна як іншого заходу кримінально-правового характеру засвідчив, що вони, хоч і мають деякі спільні риси, проте є самостійними інститутами кримінального права, кожному з яких притаманні свої особливості і характерні ознаки. Спеціальна конфіскація відрізняється від конфіскації майна не лише правовою природою та суб`єктами, до яких вона застосовується, а й підставами, умовами, порядком, метою і наслідками застосування. Головна відмінність між ними полягає у характері майна, яке вилучається: при застосуванні додаткового покарання конфіскації підлягає майно, яке належить засудженій особі на праві власності. Натомість ознакою предмета спеціальної конфіскації є те, що майно було здобуте злочинним шляхом або використовувалося для вчинення злочину, тобто привласнене особою незаконно. Тому, таке тлумачення слідчим суддею можливості конфіскації грошового еквівалента - не узгоджується зі змістом цього заходу кримінально-правового характеру. Слідчий суддя намагався вирішити долю майна, яке не є предметом спеціальної конфіскації, застосовуючи положення КК України, а не ст.100 КПК України без чіткого розмежування, до якого саме майна застосовується той чи інший захід. Законодавцем чітко визначено, що спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей, іншого майна, які за законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю). Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача. Підставою для скасування ухвали про арешт майна є й те, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, оскільки в ньому та й в ухвалі слідчого судді не зазначені підстави накладення арешту, не зазначено ідентифікуючих ознак майна, не додані документи, що підтверджують право власності на майно, й те, що майно, яке належить арештовувати, набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, в даному випадку для власників майна розумність та співрозмірність обмеження їх права власності на вилучене майно, завданням кримінального провадження, розумні строки, вважаю, доведеним власниками майна, що в подальшому застосуванні цього заходу відносно вказаних речей відпала потреба, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України є підставою для скасування арешту. Просить суд скасувати арешт майна, накладений за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду міста Суми від 08 лютого 2022 року на грошові кошти в національній валюті в сумі 1644600грн., та в іноземній валюті в сумі 66100 доларів США.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_9 клопотання про скасування арешту майна, накладеного за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року, на грошові кошти підтримав, просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, та зазначив, що вважає дане клопотання необґрунтованим. ОСОБА_7 обвинувачується у пособництві у вимаганні та одержанні від громадянина ОСОБА_10 неправомірної вигоди у сумі 30000грн. у групі та за попередньою змовою зі старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Сумській області ОСОБА_11 . Так, 01.02.2022 року слідчий звернувся до слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми з клопотанням про накладення арешту на вилучене у ході обшуку майно. Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року клопотання слідчого задоволено. При цьому, слідчим суддею, зокрема, надана правова оцінка і спростовані доводи захисників ОСОБА_9 , які брали участь у розгляді, про ніби-то необґрунтованість підозри та вручення її не у передбачений КПК України спосіб. Згідно зі ст.129 Конституції України та ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень дія інших судів визначається законом. Вказана ухвала слідчого судді оскаржувалася стороною захисту у передбаченому КПК України порядку. Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 18.05.2022 року ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року, якою було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України залишена без змін, а апеляційні скарги представника володільців майна на цю ухвалу - без задоволення. Колегією суддів апеляційного суду при ухваленні даного рішення враховано, зокрема, що на час розгляду клопотання слідчого, були законні підстави для арешту зазначеного слідчим майна, за наявності достатніх доказів того, що майно частково відповідає критеріям речових доказів, оскільки в даному кримінальному провадженні встановлюються обставини вимагання та отримання неправомірної вигоди, тобто, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України а тому, зазначені грошові кошти можуть бути використані як доказ. Слідчим суддею при постановленні оскаржуваного рішення було вірно враховано те, що санкція вказаної статті передбачає конфіскацію майна, а також враховано ймовірність того, що зазначені грошові кошти, у разі доведеності вини підозрюваного, можливо підлягатимуть спеціальній конфіскації. Також, слідчий суддя вірно встановив обставини, за яких незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до відчуження майна, його знищення, приховання, що призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини у даній справ. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що стороною захисту не наведено жодних доводів про те, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, просить зазначену скаргу сторони захисту залишити без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю.

Заслухавши адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню:

До Ковпаківського районного суду м.Суми надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000114 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року накладений арешт на майно, вилучене під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично мешкає ОСОБА_5 , належить на праві власності ОСОБА_6 , а саме грошові кошти в національній валюті в сумі 1644600 грн та в іноземній валюті в сумі 66100 доларів США. Ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 18.05.2022 року ухвала слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року, якою було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000072 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України залишена без змін.

Згідно з ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. Одним з заходів кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, є арешт майна.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час постановлення ухвали про арешт майна слідчим суддею встановлено, що вилучене під час обшуку майно, відповідає частково критеріям речових доказів, оскільки в даному кримінальному провадженні встановлюються обставини прохання та отримання неправомірної вигоди, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, санкція ч.3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, а також існує достатньо підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, тому на зазначене в клопотанні слідчого майно слід накласти арешт. Незастосування цього заходу може призвести до його відчуження, знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження, суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні та не будуть досягнуті завдання кримінального провадження.

Стосовно належності грошових коштів ОСОБА_6 .

Як було встановлено в ході підготовчого судового засідання ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 під час проведення обшуку не надавали слідчому розписку про те, що ОСОБА_6 отримала кошти в позику в сумі 70000дол. США. Вказана розписка не підтверджує факту зберігання грошових коштів за місцем проведення обшуку. Згідно податкових декларацій, дохід ОСОБА_6 від підприємницької діяльності за 2020 рік склав 1200000 грн., а за 2021 рік - 1300000 грн., а сума вилучених під час обшуку коштів перевищує суму задекларованого доходу.

Також під час розгляду клопотання про арешт майна встановлено, що у власності ОСОБА_6 перебуває автомобіль вартістю 1650000 грн., яким фактично користується ОСОБА_5 , а підприємницька діяльність фактично ОСОБА_6 не здійснюється.

Доказів фактичного здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_6 суду не надано. В будинку за адресою АДРЕСА_1 , в якому було проведено обшук та виявлено вищезазначені грошові кошти, фактично проживає ОСОБА_5 , тому належність грошових коштів виключно ОСОБА_6 належними доказами не підтверджено.

Оскільки слідчим суддею при постановленні ухвали про накладення арешту на грошові кошти викладені підстави, з яких накладений арешт на вилучені грошові кошти, і відповідно зазначені наслідки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд дійшов висновку, що арешт на грошові кошти накладений обгрунтовано. З врахуванням стадії підготовчого провадження, на якому не проводиться дослідження та оцінка доказів судом, в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна потреба не відпала.

З врахуванням того, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає додатковий вид покарання у виді конфіскації майна, в подальшому застосуванні арешту грошових коштів потреба не відпала.

З врахування викладеного, суд не вбачає підстав на стадії підготовчого провадження для скасування арешту майна, накладеного за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року, на грошові кошти.

Керуючись ст.ст.174, 315 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного за ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 08.02.2022 року, на грошові кошти.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1