Житомирський апеляційний суд
Справа №288/2227/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження № 0000117 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 вересня 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Фастів Київської області, громадянку України, незаміжню, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 раніше не судиму,

- за ч.1 ст.115 КК України на 12 (дванадцять) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зараховано в строк покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 24.09.2021 р. по час набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.

Ухвалено скасувати арешт, накладений згідно ухвал слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 28.09.2021.

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та у апеляційній скарзі не оспорюється.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 32 747 (тридцять дві тисячі сімсот сорок сім) гривень 25 копійок судових витрат за проведення судових експертиз.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 24 вересня 2021 року близько 05 год. 30 хв. у кухні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , на ґрунті раптово-виниклих особистих неприязних відносин стався словесний конфлікт. У ході даного конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті, 24 вересня 2021 близько 05 год. 30 хв., перебуваючи на кухні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , взяла зі столу на кухні ніж та нанесла ОСОБА_9 п`ять ударів ножем, три з яких у ліву кисть, один в правий променево - зап`ястковий суглоб та один удар в ділянку шиї ОСОБА_9 , спричинивши таким чином тілесні ушкодження у вигляді колото - різаного поранення шиї з ушкодженням стінки загальної сонної артерії, що призвело до гострої крововтрати, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; колото - різаної рани лівої кисті, яке має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, колотих ран (2-х) лівої кисті, різаної рани ділянки правого променевого - зап`ясткового суглобу, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер у КНП «Попільнянська лікарня».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та винести новий вирок, яким виправдати ОСОБА_6 за ч.1 ст.115 КК України.

Вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_6 жадала та мала намір позбавити життя ОСОБА_9 , навпаки з матеріалів справи чітко прослідковується той факт, про який наголошувала ОСОБА_6 , що вона вийшовши в коридор побачила ОСОБА_9 і намагалась його врятувати.

Таким чином, зазначені події не узгоджуються із кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки умислу на вбивство в таких діях не прослідковується.

Зазначає, що ОСОБА_6 не була знайома з ОСОБА_9 до 23.09.2021 року, конфлікту у неї з потерпілим не було, що підтвердила і свідок ОСОБА_10 , яка була присутня в будинку на момент події, інших доказів, які б підтверджували обвинувачення не існує.

На його переконання сторона обвинувачення, з якою погодився суд неправильно кваліфікували дії ОСОБА_6 , оскільки відсутня основна кваліфікуюча ознака злочину, який інкримінується останній - умисел на вбивство, і такий умисел не доведений.

Вказує, що суд не врахував пояснення свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що у ОСОБА_9 були суїцидальні нахили, і такі вислови та настрої від нього вона чула неодноразово.

Стверджує, що суд прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_9 не міг завдати собі сам тілесних ушкоджень, оскільки, він перебував в стані алкогольного сп`яніння, а тому можливо міг би занести рукою ніж за шию зі сторони спини.

Вказує, що ніж яким завдано удару не містив жодних слідів, які б належали ОСОБА_6 , що вже свідчить про те, що варіант завдання тілесного ушкодження самими загиблим не виключається, хто витягнув ножа з тіла не встановлено.

Також, зазначає, що судом не враховано, як доказ постанову про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_9 за ст.183 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіяння смерті (вбивстві) потерпілого ОСОБА_9 обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.

Обвинувачена ОСОБА_6 у суді першої інстанції своєї вини не визнала, та пояснила, що не вбивала ОСОБА_9 , а намагалася врятувати його життя і надала показання, які аналогічні доводам апеляційної скарги.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченої, суд першої інстанції безпосередньо дослідивши докази, навівши їх у вироку спростував вказані показання обвинуваченого та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_9 був її двоюрідним братом, про обставини загибелі ОСОБА_13 їй стало відомо зі слів слідчого. Брат був спокійний, міг бути агресивний тільки в стані алкогольного сп`яніння, суїцидальних схильностей ніколи за ним не спостерігала.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що обвинувачена була подругою її доньки, стосунки були гарні. Потерпілий ОСОБА_9 був її колишнім сусідом. На момент події в будинку вони були в трьох, повечеряли, ОСОБА_13 виходив кудись або сидів на кухні дивився телевізор. Близько 2-3 год. ночі обвинувачена погрожувала потерпілому, один раз ОСОБА_14 взяла ножа, але потім занесла. Тримаючи ножа в руках, обвинувачена спочатку погрожувала, а потім сказала, що це прикол. Потерпілий сприймав це в серйозно та сказав, що ночувати в будинку не буде, взяв гроші і пішов. Працівників поліції, яких викликав ОСОБА_13 , вона не бачила, не пам`ятає. Проснулася від грохоту, бачила в темряві як ОСОБА_15 впав в коридорі, він був у поганому стані. Був без свідомості, дуже блідий, підхрипував, тілесних ушкоджень вона на ньому не бачила. Альона вийшла з кухні, сказала, що це не вона, він сам.

Згодом, вона побачила, що на кухні був подовбаний стіл ножем, також на тюлях висіли ножиці, стіл був відвинутий, на стіні та тюлях була кров, коридор був залитий кров`ю найбільше.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що з обвинуваченою вона не знайома, з потерпілим були однокласниками, мали дружні відносини. Останній раз ОСОБА_16 бачила в той вечір, він до неї заходив з 22.30 год по 23.30 год. Прийшов у гості, посидів, побалакав, випили півпляшки горілки, він ні на кого не скаржився, тілесних ушкоджень на ньому не було. Був спокійний, роботящий, любив випити.

Свідок ОСОБА_17 вказав, що є інспектором СРПП ВП 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. Коли прибули на місце виклику, там були присутні: обвинувачена, ще одна жінка, всі були в стані алкогольного сп`яніння. Жінки повідомили, що ніякого конфлікту не було. Вже коли вдруге прибули на виклик за тією ж адресою, бачили, що людина лежить на підлозі, кров по коридору, в області шиї (точно не пам`ятає), порізи.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.09.2021 р. з план схемою та фототаблицею, проведеного на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено ніж в унітазі, що знаходиться у ванній кімнаті; на кухні виявлено речовину бурого кольору на тюлі, на столі, на ковдрі дивану, на кухонних меблях; на підлозі кухні виявлено шапку та мобільний телефон; виявлені ножиці та ще один ніж. Крім того, у коридорі виявлено речовину бурого кольору на підлозі, дверях кімнати № 2, дверях кімнати № 3. Виявлені речі вилучені та запаковані з дотриманням правил пакування речових доказів.

Відповідно до висновку експерта № 111 від 25.10.2021 р., згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення шиї з ушкодженням лівої загальної сонної артерії, що призвело до гострої крововтрати та утворилось від не менше 1-го контакту з колюче-ріжучим предметом, можливо клинком ножа, незадовго до часу настання смерті (в межах від 40 хвилини до 2-х годин), має ознаки ТЯЖКОГО тілесного ушкодження і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; колото-різаної рани лівої кисті, що утворилась від не менше 1-го контакту з колюче- ріжучим предметом, можливо клинком ножа, незадовго до часу настання смерті (в межах кількох годин), мають ознаки тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, в причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває; колотих ран (2-х) лівої кисті, різаної рани ділянки правого променево-зап`ясткового суглобу; що утворились від не менше 3-х контактів з колюче-ріжучим предметом, можливо клинком та лезом ножа, незадовго до часу настання смерті (в межах кількох годин), мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку з: настанням смерті не перебувають; синця верхній повіки правого ока, саден (2-х) правої кисті, садна лівої кисті; що утворились від не менше 4-х контактів з твердим тупим предметом /предметами/, незадовго до настання смерті (в термін до 1-ї доби), мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю не перебувають.

Смерть гр. ОСОБА_9 настала від колото-різаного поранення шиї, з ушкодженням стінки загальної сонної артерії, яке призвело до гострої крововтрати, що підтверджується даними судово-медичними дослідженнями трупа: острівчаті слабко виражені трупні плями, смугасті крововиливи ендокарду (плями Мінакова), наявність власне поранення шиї з ушкодженням стінки сонної артерії, збіднене кровонаповнення внутрішніх органів; а також даними судово-гістологічної експертизи: «Масивні крововиливи в ділянці довкола сонної артерії з вираженими реактивними змінами. Зміни реологічних властивостей крові з утворенням стазів, сладжів та діапедезних крововиливів».

Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливість їх спричинення власноруч - виключається.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 підтвердив свої висновки.

Згідно з висновком експерта № 188/10 від 30.11.2021 р. (додатковий до висновку № 111 від 25.10.2021), з якого вбачається, що можливість спричинення виявлених у гр. ОСОБА_9 тілесних ушкоджень власноруч виключається. Після занурення клинка ножа в м`які тканини шиї, він там і лишається до моменту витягання його потерпілим або сторонньою особою.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/106-21/10115-БД від 21.10.2021 р., згідно якого на наданих на дослідження штанах (об`єкти №№ 1.1-1.8), кофті (об`єкти №№ 2.1-2.8), вилучених у підозрюваної ОСОБА_6 виявлено кров. Виявлена кров належить людині. Дана кров може походити від підозрюваної ОСОБА_6 та трупа ОСОБА_9 .

Згідно з висновком експерта № СЕ-19-21/34051 БД від 15.11.2021 р. на наданому на дослідження ножі не виявлено генетичних ознак ОСОБА_6 .

Заступник завідувача лабораторії біологічних досліджень ДНДЕКЦ МВС ОСОБА_19 зазначила, якщо об`єкт дослідження перебував у несприятливих умовах, в тому числі і у воді, експерт не зможе отримати генетичні ознаки. Сліди людини не обов`язково можуть залишитися на предметі після користування ним. Якщо людина вперше користується предметом, то її генетичні ознаки можуть і не залишитися на ньому.

Так, з цих доказів слідує, що у ОСОБА_20 з потерпілим незадовго до його смерті був конфлікт, під час якого обвинувачена погрожувала потерпілому, в тому числі і ножем. Зазначені обставини підтвердила свідок ОСОБА_10 .

Крім того, вказані обставини підтверджуються аудіозаписом телефонного повідомлення ОСОБА_9 на лінію «102» 24.09.2021 р. у нічний час про протиправні дії дівчини на ім`я ОСОБА_21 , яка приїхала з ОСОБА_22 і кидає в нього ножі, а також показаннями свідка ОСОБА_17 , який вказав, що є інспектором СРПП ВП 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та прибув на місце виклику де були присутні обвинувачена, ще одна жінка в стані алкогольного сп`яніння, які заперечували будь-які конфлікти, що узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що потерпілий пішов з будинку після погроз обвинуваченої.

Як вбачається з аналізу досліджених судом доказів, з потерпілим, в момент спричинення йому тілесних ушкоджень була лише обвинувачена ОСОБА_20 , оскільки свідок ОСОБА_10 спала і саме у обвинуваченої мав місце конфлікт з ОСОБА_9 , при якому вона вела себе агресивно, не тільки погрожувала застосуванням ножа але і кидала його в потерпілого. На одязі ОСОБА_20 виявлено сліди крові людини, яка може походити від потерпілого, а ніж, який був знаряддям вчинення вбивства виявлено в унітазі.

При цьому, можливість спричинення ОСОБА_9 самостійно, власноручно собі тілесних ушкоджень категорично виключається заключеннями судово медичних експертів та показаннями експерта ОСОБА_18 , а тому за даних обставин правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої в умисному вбивстві та нещирість її показань про спричинення потерпілим собі тілесних ушкоджень у колегії суддів сумніву не викликають.

Відсутність на ножі слідів біологічного походження, які належать обвинуваченій, не свідчить про неправильність висновків суду, оскільки ніж було виявлено в агресивному середовищі - унітазі, а експерт ОСОБА_19 пояснила, якщо людина вперше користується предметом, то її генетичні ознаки можуть і не залишитися на ньому.

На думку апеляційного суду знаходження ножа в унітазі, а не в тілі потерпілого чи поруч з ним, вказує про надуманість версії висловленої обвинуваченою про спричинення тілесних ушкоджень потерпілим собі самостійно з наміром покінчити з життям, а присутність лише обвинуваченої з потерпілим вказує, що лише вона могла викинути ножа з метою приховування своїх дій та в подальшому зважаючи на те, що смерть потерпілого настала раптово та він не міг спростувати такі твердження висувати версію про самогубство.

Про те, що саме ОСОБА_6 вчинила вбивство ОСОБА_9 , а не він самостійно, вказує і наявність на ньому інших коло-різаних ушкоджень від дії клинка ножа, не менше ніж від чотирьох контактів на лівій руці (кисті), які можуть вказувати про самозахист.

На переконання колегії суддів, вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про непричетність ОСОБА_6 до вбивства ОСОБА_9 .

На думку апеляційного суду показання обвинуваченої ОСОБА_6 , в яких вона замовчує певні обставини подій, що передували вчиненню злочину, а вона лише намагалась врятувати ОСОБА_9 життя є неправдивими, направлені на уникнення відповідальності.

Використане знаряддя для спричинення тілесних ушкоджень, місце куди обвинувачена завдала удар (шия з ушкодженням лівої сонної артерії) переконливо свідчать про те, що вона діяла з умислом на вбивство потерпілого.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та правильно кваліфікував її дії.

Покарання ОСОБА_6 призначено з дотриманням положень ст. 65 КК України.

Судом першої інстанції було враховано тяжкість кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, характеризуючі дані про особу обвинуваченої, а зокрема те, що вона є не судимою в силу ст.89 КК України, незаміжньою, на утриманні має неповнолітню дитину.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції а засудженою, яка утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді: