КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №369/5936/13-к Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2768/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 392-395 КПК України і на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року відмовлено обвинуваченому ОСОБА_3 у розгляді клопотання від 10.11.2023 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, 06.12.2023 року обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього Закон України № 838-VIIIвід 26.11.2015 року до вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020, а також у виправдувальному вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2023 р., який на даний час перебуває у провадженні Київського апеляційного суду.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 , вважаю, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом, про що йдеться в офіційному тлумаченні положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 . Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відтак, положення КПК України не передбачають можливості оскарження судового рішення про відмову у розгляді клопотання.

У зв`язку з чим, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2023 р., якою відмовлено обвинуваченому ОСОБА_3 у розгляді клопотання від 10.11.2023 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покаранняоскарженню в апеляційному порядку не підлягає, про що зазначено і в тексті оскаржуваної ухвали.

Окрім того, з даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на даний час Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст.121, ч. 4 ст. 187 КК України, в якому, у випадку прийняття рішення по суті розгляду апеляційної скарги прокурора, може бути вирішено питання, порушене в клопотанні ОСОБА_3 від 09.11.2023р. щодо зарахування строку перебування його під вартою в місцях попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні.

Питання ж, пов`язане з зарахуванням строків попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 року обвинувачений ОСОБА_3 вправі ініціювати окремо до суду першої інстанції в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляєу відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2023 року, слід відмовити, оскільки в даному випадку апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2023 р.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя ОСОБА_2