Справа № 466/6217/23
Провадження № 1-кс/466/1393/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м.Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Львівської області, Пустомитівського району, м. Пустомити, українки, громадянки України, з середньою освітою, раніше не судимої, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

14 червня 2023 року слідчий СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 , 21.07.2022 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи у торговому залі магазину «Близенько», розташованого за адресою: м. Львів, вул. Гайдамацька, 9а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, із прилавку торгового залу магазину таємно викрала: сир плавлений «Звени Гора Оригінальний порційний» вагою 140г, вартістю 24 гривні 10 копійок без ПДВ; сир плавлений «Президент сир фета Салакіс порційний» вагою 140г, вартістю 24 гривні 45 копійок без ПДВ; кубики бульйонні «Кухарек курячі» вагою 60г, вартістю 8 гривень 5 копійок без ПІДВ; маргарин «Мако Ніжний» 25% вагою 500г, вартістю 25 гривень 60 копійок без ПДВ; пиво ППБ «Закарпатське оригінальне» пет 0,9л, вартістю 22 гривні 53 копійки без ПДВ; макарони «Барілла спагеті» №5 вагою 500г, вартістю 34 гривні 30 копійок без ПДВ; цукор повний «Глечик пісок» вагою 1 кг, вартістю 28 гривень без ПДВ; майонез «Щедро Провансаль 67% філпак вагою 190 г, вартістю 19 гривень 6 копійок без ПІДВ; масло «Подільське екстра» 82,5% вагою 380г, вартістю 70 гривень 20 копійок без ПІДВ; сир «Серпс Королівський твердий» 45% нарізка вагою 150г, вартістю 43 гривні без ПДВ, які заховала в пакет чорного кольору. Після чого не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла за лінію кас та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд. Чим завдала ПП «Мережа- Сервіс Львів» матеріальних збитків на суму 307 грн. 49 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, в період часу з 14:00 год. 00 хв. 13.08.2022 по 10 год. 00 хв. 14.08.2022 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом зламу вхідних дверей, проникла всередину нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала бензопилу «Зеніт БПЛ-52/45/А2», вартістю 2571 грн. 00 коп., шуруповерт «Зеніт» вартістю 1826 грн. 00 коп., та 20 метрів кабелю, вартістю 1067 грн. 00 коп., належні ОСОБА_7 . Після чого залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 5464 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у інше володіння особи, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду речей (документів) DVD-R диска від 21.07.2022, протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 , від 05.09.2022, протоколом огляду місця події від 14.08.2022, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 .

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 обґрунтованою.

При цьому, у клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені умисних тяжких кримінальних правопорушень, санкція статті яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, так, будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання, у разі визнання її винною у вчиненні злочинів, в яких вона підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальних правопорушень, вона може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, у ОСОБА_4 не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню 11 під вартою.

Також, слід врахувати, що ОСОБА_4 на виклики слідчого не з`являлась, поважних причин неприбуття не повідомила, місце її перебування невідоме, за місцем реєстрації вона відсутня. В ході виконання доручення слідчого, щодо встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 , оперативними працівниками СКП ВП №1 ЛРУП №1 проводились заходи щодо встановлення місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при неодноразовому відвідуванні місць можливого перебування підозрюваної ОСОБА_4 виявлено не було. У зв?язку із вищенаведеним, 31.10.2022 слідчим винесено постанову про оголошення ОСОБА_4 в розшук, оскільки встановити її місцезнаходження не виявилось можливим.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , обставини вчинених злочинних дій, а також те, що ОСОБА_4 не з?являється до слідчого за вимогою, та, враховуючи те, що місце перебування її не відоме, необхідно констатувати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 буде мати усі можливості продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, буде мати можливість незаконно впливати на представника потерпілого, потерпілого та свідків, з метою забезпечення участі підозрюваної ОСОБА_4 у досудовому розслідуванні та судовому розгляді, виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 в підтримання клопотання, пояснення ОСОБА_4 , яка заперечила проти задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали кримінального провадження, які долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000795 від 22.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

05 вересня 2022 року слідчим СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 . ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового слідства доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявами представника потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту потерпілого від 23.07.2022, протоколом огляду від 24.07.2022, постановою про визнання речовим доказом від 24.07.2022, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.08.2022, протоколом огляду місця події від 14.08.2022, протоколом допиту свідка від 22.08.2022, повідомленням про підозру від 05.09.2022, постановою про зупинення досудового розслідування від 31.10.2022 та постановою про оголошення розшуку підозрюваної від 31.10.2022.

Тримання під вартою, за нормами ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положеннями п.2 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, за нормами ст.178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців та інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

За нормами статті 3 Загальної декларації прав людини, пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Отже, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України суд, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності даних обставин, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ст.21 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність та передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, зазначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані слідчим в підтримку заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 є обґрунтованим та відноситься до тяжкого злочину, згідно до ст.12 КК України.

Враховуючи особу ОСОБА_4 яка не одружена, раніше не судима, тимчасово не працююч, тяжких хворіб та інвалідності у останньої немає, на утриманні має малолітнього сина, проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , слідчий суддя вважає, що до неї слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Львівської області, Пустомитівського району, м. Пустомити, українки, громадянки України, з середньою освітою, раніше не судимої, тимчасово не працюючої, зареєстровананої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони без дозволу слідчого, прокурора та суду залишати місце постійного проживання, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення у розмірі до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали два місяці, а саме до 22.08.2023.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суд протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1