Справа № 333/7089/23
Провадження № 1-кс/333/2658/23
УХВАЛА

01 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , про відсторонення від посади ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000257, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.365 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду у кримінальному провадженні №0000257, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.03.2022 року із клопотанням про відсторонення від посади:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Молочанську Токмацького району Запорізької області, громадянина України, перебуває на посаді старшого інспектора роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Своє клопотання про відсторонення від посади слідчий обґрунтував таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 13.10.2017 № 496 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора взводу № 2 (забезпечення особистої безпеки) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, інспектор взводу № 2 (забезпечення особистої безпеки) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 під час виконання своїх завдань забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяють їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та працівників правоохоронних органів» від 23.12.1993, ОСОБА_5 , займаючи на час вчинення кримінального правопорушення зазначену посаду в правоохоронній системі, був представником влади - службовою особою правоохоронного органу, що мав владні повноваження та виконував службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сфері охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»).

Таким чином, ОСОБА_5 на момент вчинення кримінального правопорушення здійснював функції представника влади та, відповідно до примітки ч. 1 ст. 364 КК України, був службовою особою органу Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції, згідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В свою чергу, відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу як фізичний вплив (силу) та застосування спеціальних засобів.

Частиною 2 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію», вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Частиною 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 28 Конституції України, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. ст. 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. Кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, нехтуючи вищезазначеними нормами законодавства, а також діючи в порушення основних засад нормативно-правових актів, що регулюють службу в поліції та гарантують конституційні права та свободи громадян, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень та супроводжувалися погрозою застосування насильства, насильством відносно потерпілого, за відсутності ознак катування, поєднаного із спричиненням умисного тяжкого тілесного ушкодження, що потягло смерть потерпілого, за наступних обставин.

24 березня 2022 року інспектор взводу № 2 (забезпечення особистої безпеки) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , у період часу з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв., ніс службу на блокпосту, розташованому по вулиці Ленській у місті Запоріжжі.

Під час несення служби у вказаному місці ОСОБА_5 24 березня 2022 року приблизно об 11 год. 30 хв. пройшов у лісосмугу, розташовану між автодорогою по вулиці Береговій та узбережжям річки Дніпро, де на відстані приблизно 127 м на південний схід від будинку 1 по вулиці Береговій в місті Запоріжжі зустрів раніше невідомих йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в указаному місці шукали наркотичні засоби.

Близько 11 години 40 хвилин 24 березня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), перебуваючи в указаному місці, шляхом перевищення влади та службових повноважень із застосуванням насильства та умисних дій, що ображають особисту гідність ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , явно виходячи за межі наданих йому повноважень, погрожуючи застосуванням насильства та вогнепальної зброї, усвідомлюючи протиправність своїх дій та перевищуючи владу, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стати перед ним на коліна та пред`явити для огляду вміст їх кишень, на що останні підкорилися та виконали його незаконні вимоги.

Після цього, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 почав вимагати від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомити підстави їх перебування у лісосмузі по вулиці Береговій в місті Запоріжжі, а дізнавшись що останні там шукали наркотичні засоби, будучи представником влади - працівником правоохоронного органу, явно виходячи за межі наданих йому повноважень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, не оголосивши попередження ОСОБА_7 про застосування до нього фізичної сили, усвідомлюючи, що останній не вчиняє жодних правопорушень та не чинить йому опору, грубо порушив ст. 43 Закону України «Про Національну поліцію» та умисно наніс

ОСОБА_7 один удар взутою ногою в голову, від якого потерпілий впав на землю, та продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 , який лежав на землі та не чинив опору, не менше 4 ударів ногами по тулубу, а також не менше 4 ударів кулаками в голову, спричинивши потерпілому фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді саден у лобовій ділянці праворуч, на правій щоці, підборідді, на зовнішній поверхні лівого ліктя, на передній поверхні правого коліна, на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, які кваліфікуються як легкі, а також ушкодження у вигляді крововиливу у м`яких тканинах внутрішньої поверхні черевної стінки зліва, розриву брижі тонкого кишківника і її судин, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя та призвели до масивної крововтрати.

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, залишивши потерпілого ОСОБА_7 , який на той момент не міг самостійно пересуватися внаслідок отриманих травм, на місці події, а ОСОБА_8 , на прохання потерпілого ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_9 , 24.03.2022 приблизно о 12 год. 30 хв., доставили ОСОБА_7 до місця його мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , та, провівши останнього до будинку, залишили його там.

У подальшому, 24.03.2022 в період часу приблизно з 12 год. 30 хв. до 16 год.

00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), у будинку АДРЕСА_3 , настала смерть ОСОБА_7 , внаслідок масивної крововтрати, що утворилася від тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу у м`яких тканинах внутрішньої поверхні черевної стінки зліва, розриву брижі тонкого кишківника і її судин, які були спричинені працівником правоохоронного органу ОСОБА_5 та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із його смертю.

Крім того, ОСОБА_5 , 24 березня 2022 року приблизно об 11 год.

30 хв., перебуваючи за вищевикладених обставин у лісосмузі, розташованої між автодорогою по вулиці Береговій та узбережжям річки Дніпро, на відстані приблизно 127 м на південний схід від будинку АДРЕСА_4 , дізнавшись, що ОСОБА_7 перебував у вказаній лісосмузі, з метою відшукання наркотичних засобів, для вживання, діючи умисно, маючи умисел на нанесення йому тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому один удар ногою в голову, від якого ОСОБА_7 упав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , який лежав на землі та не чинив опору, ОСОБА_5 наніс не менше 4 ударів взутими ногами по тулубу, а також не менше 4 ударів кулаками в голову, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у м`яких тканинах внутрішньої поверхні черевної стінки зліва, розриву брижі тонкого кишківника і її судин, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, та призвели до масивної крововтрати, від якої 24.03.2022 в період часу приблизно з 12 год. 30 хв. до 16 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), у будинку АДРЕСА_3 , настала смерть ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру:

- за ч.3 ст.365 КК України як перевищення влади або службових повноважень, тобто умисно вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством, погрозою застосування насильства, за відсутності ознак катування, якщо вони спричинили тяжкі наслідки;

- за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Необхідність відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 , від займаної посади обумовлюється, тим що перебування останнього на посаді старшого інспектора роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області безпосередньо сприяло вчиненню ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 365 КК України.

На теперішній час, перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_5 , працюючий тривалий час у правоохоронних органах, має:

- сталі професійні та дружні зв`язки і вплив на інших працівників поліції, які перебували в момент вчинення ним кримінальних правопорушень та своїми діями можуть сприяти підозрюваному в уникненні від кримінальної відповідальності шляхом надання неправдивих показань, які мають суттєве значення для з`ясування обставин злочину, його повного, об`єктивного та неупередженого розслідування;

- має безперешкодний доступ до інформаційних баз даних, які використовуються в Національній поліції України, та надасть можливість останньому повною мірою володіти інформацією стосовно можливих місць мешкання, контактної інформації, кола спілкування та родинних зв`язків свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з методикою та засобами здійснення правоохоронної діяльності, матиме можливість безперешкодно впливати на учасників процесу, у тому числі свідків шляхом примусу та погроз з метою зміни або відмови їх від показань, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_5 , маючи тривалий досвід роботи в органах Національної поліції України надані йому за посадою повноваження, які в сукупності з набутими знаннями та навичками, а також авторитетом посади працівника національної поліції будуть використовуватися ним з метою впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 просили клопотання задовольнити. На їх думку підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365 та ч.2 ст.121 КК України, є достатньо обґрунтованою і у останнього маються такі повноваження, якими він може скористуватися для перешкоджання кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що воно необґрунтоване та безпідставне. У клопотанні слідчого відсутній виклад обставин, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на своїй посаді знищить чи підробить документи та речі, які мають суттєве значення у даному кримінальному провадженню, незаконним способом впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. В даному випадку сторона обвинувачення намагається поставити ОСОБА_5 у невигідне становище, позбавляючи його можливості працювати за своєю кваліфікацією та професією у межах наявних пропозицій, а фактично - позбавити підозрюваного на право на працю, гарантоване Конституцією України.

Підозра ОСОБА_5 фактично ґрунтується тільки на показаннях трьох свідків, які є наркозалежними особами, раніше неодноразово засудженими, є занадто суперечливими та їх протиріччя не усунуті, у тому числі, шляхом одночасних допитів. Твердження, що ОСОБА_5 має доступ до інформаційних баз даних не відповідають дійсності.

Отже, слідчим у своєму клопотанні та під час судового розгляду ризики відносно ОСОБА_5 не доведені належними та достатніми доказами, не встановлено необхідний рівень втручання у права та свободи підозрюваного, не доведено взаємозв`язок між займаною посадою та можливістю впливати на свідків та потерпілого, а також відсутністю необхідності застосовувати до нього заходи забезпечення кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши доводи слідчого, прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 25.03.2022 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.2 ст.121 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , які призвели до смерті останнього (кримінальне провадження №0000257).

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_10 своєю постановою від 30.08.2022 року визначила по вказаному кримінальному провадженню підслідність за другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Мелітополі.

16.09.2022 року постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_11 по кримінальному провадженню №0000257 було створено групу прокурорів, старшим якої призначено прокурора ОСОБА_4

15.03.2023 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.3 ст.365 КК України за фактом перевищення наданої влади та службових повноважень працівником батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області, що виразилися у нанесенні тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_7 (кримінальне провадження №0000104).

17.03.2023 року постановою прокурора ОСОБА_4 кримінальні провадження №0000257 та №0000104 були об`єднані в одне провадження і об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000257).

13.06.2023 року постановою керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_12 було створено слідчу групу, старшим якої визначено слідчого ОСОБА_3

19.08.2023 року до ЄРДР були внесені відомості за ч.3 ст.136 КК України за фактом ненадання невідкладної допомоги, а також неповідомлення про такий стан належним установам чи особам під час несення працівниками батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_7 через певний час (підозрюваний ОСОБА_13 , кримінальне провадження №0000257-3).

21.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 та ч.2 ст.121 КК України.

Клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність відсторонення від посади.

Відповідно до положень ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців.

Слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365 та ч.2 ст.121 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 24.03.2022 року він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на автомобілі «таксі» під керуванням ОСОБА_14 направилися у Бородинський район м. Запоріжжя для пошуку закладки наркотичного засобу, який придбав ОСОБА_7 . Він разом з останнім пішли у лісополосу, а ОСОБА_15 та ОСОБА_14 залишилися в автомобілі, де зустріли чоловіка у камуфляжній формі з автоматом та пістолетом. Вказаний чоловік наказав їм з ОСОБА_7 стали на коли, що вони і зробили, враховуючи наявність у останнього зброї. Крім того, у такому положенні там вже знаходилося невідомі йому двоє чоловіків та одна жінка. Після того, як вони з ОСОБА_7 визнали той факт, що у лісополосі шукають закладку з наркотичною речовиною, чоловік у камуфляжі наніс один удар ногою у голову ОСОБА_7 , а коли останній впав - то ще не менше чотирьох ударів по голові ногами та два удари кулаком по тулубу. Через деякий час до них підійшов ще один чоловік у камуфляжній формі та двоє працівників поліції у чорній формі. У той момент ОСОБА_7 стало погано і він не зміг піднятися самостійно з землі. Потім, чоловік який побив ОСОБА_7 забрав у нього мобільний телефон та повідомив, що вони можуть йти. Після цього він з ОСОБА_7 направилися до автомобіля, в якому їх очікували ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . У подальшому, він відвіз ОСОБА_7 додому на вул. Ломану, де і залишили, так як йому нібито стало краще. Наступного дня він дізнався, що ОСОБА_7 помер;

- даними, встановленими під час пред`явлення свідку ОСОБА_8 для впізнання, під час якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 24.03.2022 року;

- даними, встановленими під час слідчого експерименту від 01.04.2022 року, згідно яких ОСОБА_8 на місці скоєння злочину підтвердив свої показання, надані під час допиту та показав місце скоєння злочину, механізм та локалізацію нанесення ударів ОСОБА_7 24.03.2022 року;

- показаннями потерпілої ОСОБА_16 , яка пояснила, що ОСОБА_7 є її рідним братом та вони вдвох проживали у будинку АДРЕСА_3 . Дійсно, ОСОБА_7 зловживав наркотичні засоби. 24.03.2022 року, приблизно о 16-00 год., коли вона прийшла додому, то виявила, що вхідні двері у будинок відкриті, а у кімнаті розкидані речі одежі, в яких зранку був її брат, а сам ОСОБА_7 лежав біля дивану мертвий;

- протоколом огляду домоволодіння, розташованого за адресою:

АДРЕСА_3 , під час якого виявлено труп ОСОБА_7 ;

- висновком судової медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 1887 від 21.04.2022 яким, встановлено причину смерті ОСОБА_7 , приблизний час настання смерті, наявність тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості.

- висновком комісійної судової медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 1714/к від 10.11.2022, відповідно до висновку якої у потерпілого виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден у лобовій ділянці праворуч, на правій щоці та підборідді, садна в області лівого ліктьового суглобу, садно на передній поверхні правого колінного суглоба, садно на передній поверхні гомілки в ділянці її нижньої третини, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також закритої тупої травми живота, у вигляді крововиливу у м`яких тканинах внутрішньої поверхні черевної стінки зліва, розриву брижі тонкого кишківника і її судин, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_7 настала від масивної крововтрати, яка знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з вищевказаними тяжкими тілесними ушкодженнями;

- показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які надали відомості, аналогічні показанням свідка ОСОБА_8 в частині поїздки у лісополосу на Великому Лузі. Бачили чоловіка у камуфляжній формі, який біг у бік до ОСОБА_7 , а потім наносив їм тілесні ушкодження та наказав забрати з лісополоси побитого ОСОБА_7 ;

- протоколами впізнання ОСОБА_5 за фотознімками, проведеними зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_14 ;

- інформацією наданою начальником 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області, про те що 24 березня 2022 року у період часу з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. на блокпосту поліції, розташованому по Ленській в м. Запоріжжя, несли службу поліцейський-водій взводу № 2 (забезпечення особистої безпеки) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 , разом з інспектором взводу № 2 (забезпечення особистої безпеки) роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 ;

- інформацією про з`єднання абонентських номерів мобільних терміналів (з прив`язкою до ретрансляційних антен) належних ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , згідно якою їхні абонентські номера у певний період 2403.2022 року перебували у зоні покриття однієї і тієї ж базової станції операторів телекомунікаційного зв`язку по вул. Ленській у м. Запоріжжі. ; ьа іншими матеріалами кримінального провадження та іншими матеріалами кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_5 на цей час перебуває на посаді старшого інспектора роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.08.2023 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за адресою: АДРЕСА_2 строком по 20.10.2022 року (включно) із застосуванням електронного засобу контролю.

У судовому засіданні, під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного слідчим суддею при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконного впливу на свідків.

Виходячи з положень ст. 157 КПК України, під час розгляду клопотання про відсторонення від посади, наявність ризику щодо незаконного впливу на свідків має досліджуватися слідчим суддею саме у зв`язку із перебуванням особи на відповідній посаді.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрювана однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що вона має реальну можливість їх здійснити.

Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити незаконними засобами вплив на свідків, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як встановлено у судовому засіданні свідки у кримінальному провадженні були допитані, з ними було проведені певні слідчі дії (пред`явлення особи за фотознімками, слідчий експеримент). Водночас, ОСОБА_5 на цей час обізнаний про повні анкетні дані усіх свідків, є працівником Національної поліції вже тривалий час, тому свій досвід та знання, а також зв`язки, отримані під час служби в правоохоронних органах, може використати з метою впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, у т.ч. ОСОБА_8 , ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , схиливши їх відмовитися від наданих вже показань, що сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування.

Отже, відсторонення ОСОБА_5 від посадистаршого інспектора роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області є об`єктивно виправданим.

В ухвалі слідчого судді від 24.08.2023 року на ОСОБА_5 покладено у т.ч. такий обов`язок як утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою. Водночас, аналізуючи вимоги ст. 131 КПК України суддя дійшов до висновку, що відсторонення від посади та застосування запобіжного заходу є самостійними заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються незалежно один від одного. З огляду на це, застосування запобіжного заходу не виключає можливість відсторонення особи від посади.

На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного як відсторонення від посади, оскількиметою та підставами відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від займаної посади є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

Крім того, з урахуванням пояснень підозрюваного, що на цей час відповідно до покладених на нього службових обов`язків він не несе службу на блокпостах, а займається тренуванням та підготовкою для здійснення певних заходів під час звільнення тимчасово окупованих територій Запорізької області, враховуючи також, що до ОСОБА_5 застосовано такий запобіжний захід як цілодобовий арешт по 20.10.2023 року, вважаю за можливе відсторонити останнього від займаної посади також до вказаної дати.

В даному випадку вважаю, що відсторонення ОСОБА_5 від займаної посади необхідне для запобігання можливій протиправній поведінці підозрюваного, відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Керуючись положеннями ст. 131, 132, 154-158, 372 КПК, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , про відсторонення від посади ОСОБА_5 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000257, відомості про яке внесені до ЄРДР 25.03.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.365 КК України - задовольнити.

Відсторонити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від займаної ним посадистаршого інспектора роти №1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Запорізькій області строком по 20.10.2023 року (включно).

Копію ухвали направити до ГУНП в Запорізькій області для відома і виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного.

Повний текст ухвали складено 06.09.2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1