ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року

м. Київ

Справа № 127/16065/21

Провадження № 51 - 3624 км 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

та в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000487 від 19 квітня 2021 року, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ранішене судимого,

за ст. 307 ч. 2, ст. 307 ч. 3 КК України,

за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2023 року щодо нього.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_6 засуджено:

- за ст. 307 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна;

- за ст. 307 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби з 22 години до 06 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, з 23.09.2022 по 21.11.2022 включно.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 19 квітня 2021 року по 22 квітня 2021 року та 28 липня 2021 року.

Стягнуто з законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на користь держави Україна 16 753,40 грн. в рахунок відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень у кримінальному провадженні.

Скасовано арешт, накладений ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області №127/10397/21 від 23.04.2021, №127/10414/21 від 23.04.2021, №127/10402/21 від 23.04.2021, №127/19414/21 від 05.08.2021.

Прийнято рішення щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених обставин, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 26,4978936 г., яку зберігав при собі у заздалегідь розфасованих 33 згортках з метою подальшого збуту.

19 квітня 2021 року ОСОБА_6 розмістив вищезазначену психотропну речовину в м. Вінниці на прибережній території річки «Південний Буг» у вигляді «закладок», а саме:

- неподалік лікарні імені академіка Ющенка, що знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Пирогова, 109, розмістив на землі під камінням полімерний пакет у формі згортка, загорнутий в клейку стрічку білого кольору, всередині якого містилась психотропна речовина обіг, якої заборонено - PVP. Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2859-НЗПРАП від 12.05.2021 надана на експертизу речовина містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP., масою 0,810054 г.;

- неподалік лікарні імені академіка Ющенка, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109, розмістив під дерев`яною колодою полімерний пакет у формі згортка, загорнутий в клейку стрічку білого кольору, всередині якого містилась психотропна речовина обіг, якої заборонено - PVP. Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2844-НЗПРАП від 06.05.2021 надана на експертизу речовина містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,744104 г.;

- неподалік лікарні імені академіка Ющенка, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109, розмістив в траві під деревом полімерний пакет, у формі згортка, загорнутий в клейку стрічку білого кольору, всередині якого містилась психотропна речовина обіг, якої заборонено - PVP. Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2852-НЗПРАП від 07.05.2021 надана на експертизу речовина містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,76133 г.;

- неподалік лікарні імені академіка Ющенка, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109, розмістив під деревом полімерний пакет у формі згортка, загорнутий в клейку стрічку білого кольору, всередині якого містилась психотропна речовина обіг, якої заборонено - PVP. Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2853-НЗПРАП від 07.05.2021 надана на експертизу речовина містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,754068 г.;

- неподалік лікарні імені академіка Ющенка, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109, розмістив під деревом неподалік попереднього місця виявлення згортку полімерний пакет у формі згортка, загорнутий в клейку стрічку білого кольору, всередині якого містилась психотропна речовина обіг, якої заборонено - PVP. Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2856-НЗПРАП від 11.05.2021 надана на експертизу речовина містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,789878 г.;

- неподалік лікарні імені академіка Ющенка, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109, поклав біля каміння у листі неподалік попереднього місця виявлення згортку, на підвищенні, полімерний пакет у формі згортка, загорнутий в клейку стрічку білого кольору, всередині якого містилась психотропна речовина обіг, якої заборонено - PVP. Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2858-НЗПРАП від 11.05.2021 надана на експертизу речовина містить у своєму складі особливо небезпечну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,8132 г. ?

Також 19 квітня 2021 року у вечірню пору доби ОСОБА_9 , підшукуючи придатні місця для розміщення «закладок», маючи на меті в подальшому відшукати клієнта для її збуту, незаконно зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, в кількості двадцяти семи згортків, всередині кожного з яких містилась психотропна речовина обіг, якої заборонено - PVP, загальною масою 21,8252596 г, знаходився на прибережній території річки Південний Буг, що неподалік лікарні імені академіка О.І. Ющенка по вулиці Пирогова, 109, в місті Вінниці, та був зупинений працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, у відповідь на питання яких, чи є у нього при собі заборонені в обігу речі, повідомив, що у нього наявні психотропні речовини.

В подальшому ОСОБА_6 було затримано та під час проведення обшуку в період часу з 20-35 год. по 21-15 год. останній добровільно видав 27 згортків, при розпакуванні яких всередині виявлено та вилучено двадцять сім поліетиленових пакетів зі стрічкою-замком з кристалічними речовинами рожевого та зеленого кольорів.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/6081-НЗПРАП від 20.04.2021 в наданій на експертизу кристалічній речовині, міститься психотропна речовина - PVP, яка відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній кристалічній речовині, масою 0,4226 г., PVP становить 0,3403 г.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2849-НЗПРАП від 13.05.2021 надані на експертизу речовини, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою: 0,4170402 г., 0,341612 г., 0,427032 г., 0,3962448 г., 0,447564 г., 0,4007784 г., 0,4034088 г., 0,4439488 г., 0,4196654 г., 0,3882 г., 3,9372 г., 3,905174 г.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/123-21/2851-НЗПРАП від 14.05.2021 надані на експертизу речовини, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою: 0,763126 г., 0,3919998 г., 0,3823578 г., 0,411796 г., 0,225504 г., 0,4554976 г., 0,3951264 г., 0,396304 г., 0,406686 г., 0,4066872 г., 0,4201964 г., 0,391886 г., 0,375144 г., 4,13478 г.

Загальна маса PVP, яку зберігав з метою збуту ОСОБА_6 становить 26,4978936 г., що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (у редакції Наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010) є особливо великими розмірами.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, діючи умисно, всупереч Законам У країни «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених обставин, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у виді двох згортків, які зберігав при собі з метою збуту.

19 квітня 2021 року у вечірню пору доби ОСОБА_6 на прибережній території річки Південний Буг, неподалік лікарні імені академіка О.І. Ющенка, що по вулиці Пирогова, 109, в місті Вінниці, зустрівся з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та збув їй два згортки, в яких містилися два поліетиленових пакета з кристалічними речовинами, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,653716 г., обіг якої заборонено - PVP.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зживанню ними», 26 липня 2021 року за допомогою мобільного додатку «Telegram» домовився з невстановленою особою про збут психотропної речовини та близько 16-50 год. 28.07.2021 року отримав відправлення у поштоматі №5990, що обслуговується ТОВ «Нова пошта», який розташований за адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 4, незаконно придбавши таким чином особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку надалі зберігав при собі з метою подальшого збуту.

28 липня 2021 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_10 було затримано в порядку ст. 208 КПК України неподалік будинку №2/1 по вул. Привокзальній в м. Вінниця та в ході проведення особистого обшуку із належного йому спортивного рюкзака виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, всередині якого знаходиться кристалічна речовина, яка знаходилась в окремому поліетиленовому пакеті, що були поміщені до спец. пакету НПУ №SUD 1058883 та у якій згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/11290-НЗПРАП від 12.08.2021 міститься психотропна речовина PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, в кристалічній речовині, масою 48,2025 г., маса PVP становить 34, 5998 г., а також частину із загальної маси кристалічної речовини, яку було поміщено до спец. пакету НПУ №SUD 1058884, в якій згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/11098-НЗПРАП від 29.07.2021, міститься психотропна речовина - PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В кристалічній речовині, масою 0,6286 г, маса PVP становить 0,4501 г. Загальна маса PVP, яку вилучено у ОСОБА_6 становить 35,0499 г.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2023 року частково задоволено апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , скасовано вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного йому покарання, визнано його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 2, ст. 307 ч. 3 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 307 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна;

- за ст. 307 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 вказано рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати вирок апеляційного суду через невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та його особі і залишити вирок суду першої інстанції, яким до нього застосовано ст. ст. 75, 104 КК України, без зміни. Вважає, що суд апеляційної інстанції не врахував, що на час скоєння інкримінованих йому правопорушень він був неповнолітнім, свою вину визнав повністю, мав постійне місце проживання, навчався на 3 курсі Вінницького професійного училища, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебував, за місцем проживання та навчання характеризувався позитивно, на обліку сектору ювенальної превенції не перебував, внаслідок вчинених ним кримінальних правопорушень не настало шкідливих наслідків і претензій матеріального та морального характеру до нього не заявлено. Зазначає, що призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років є таким, що не відповідає ступеню суспільної небезпечності вчиненого та ступеню його суспільної небезпечності, а його виправлення та перевиховання можливе без застосування до нього покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Заперечень на касаційну скаргу засудженого від учасників судового провадження не надходило.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений та захисник в судовому засіданні підтримали касаційну скаргу, вважали її обґрунтованою та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав касаційну скаргу необґрунтованою і просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій за ст. 307 ч. 2, ст. 307 ч. 3 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Санкції ст. 307 ч. 2, ст. 307 ч. 3 КК України передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна та від 9 до 12 років з конфіскацією майна відповідно.

Положення ст. 75 ч. 1 КК України в редакції закону, яка діяла станом на день скоєння ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та ухвалення вироку судом першої інстанції, передбачають, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Відповідно до ст. 104 ч. 1 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Доводи касаційної скарги про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_6 внаслідок суворості не відповідають фактичним обставинам справи та не спростовують висновки апеляційного суду щодо призначеного йому покарання.

Приймаючи рішення про неможливість виправлення ОСОБА_6 зі звільненням його від відбування покарання, скасовуючи вирок суду першої інстанції в цій частині та ухвалюючи новий вирок, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції в порушення вищевказаних вимог кримінального закону, не мотивував свого рішення про застосування до ОСОБА_6 положень ст. ст. 75, 104 КК України та належним чином не обґрунтував підстав, з яких він дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання. Мотивуючи такий висновок, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, не врахував тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочинами, а також корисливий мотив їх вчинення. Також апеляційний суд вказав про те, що об`єктом вчинених ОСОБА_6 злочинів є встановлений з метою захисту населення порядок обігу наркотичних засобів, порушення якого може мати наслідки у вигляді подальшого спричинення шкоди здоров`ю населення.

Дані щодо особи ОСОБА_6 , на які є посилання у касаційній скарзі засудженого, про те, що він визнав свою вину, на день скоєння злочинів та ухвалення вироку судом першої інстанції був неповнолітнім, мав постійне місце проживання, навчався на 3 курсі Вінницького професійного училища, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебував, за місцем проживання та навчання характеризувався позитивно, на обліку сектору ювенальної превенції не перебував, також були враховані апеляційним при ухваленні вироку та їм була дана належна оцінка, проте вони не дали апеляційному суду достатніх підстав вважати, що застосування до нього положень ст. ст. 75, 104 КК України є правильним.

Врахувавши вказані обставини у їх сукупності, суд апеляційної інстанції вказав на помилковість висновку суду першої інстанції щодо можливості виправлення ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства, визнавши неправильним застосування судом першої інстанції положень ст. ст. 75, 104 КК України, скасувавши вирок в цій частині та постановивши новий вирок, яким призначив йому покарання нижче від найнижчої межі санкцій ст. 307 ч. 2, ст. 307 ч. 3 КК України, застосувавши положення ст. 69 КК України та остаточно призначив йому покарання на підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. Зазначене остаточне покарання у виді позбавлення волі, визначене апеляційним судом для ОСОБА_6 як таке, що буде законним, справедливим, та таким, що сприятиме його перевихованню і попередженню вчиненню ним нових злочинів.

Призначене ОСОБА_6 апеляційним судом покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Обставини, на які є посилання в касаційній скарзі засудженого і які, на його думку, дають підстави для застосування до нього положень ст. ст. 75, 104 КК України, належним чином були враховані апеляційним судом, їм була дана відповідна належна оцінка та ці обставини були обґрунтовано враховані при призначенні ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України, тобто нижчого від найнижчої межі санкцій ст. 307 ч. 2, ст. 307 ч. 3 КК України та без додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, також не виявлено.

Враховуючи зазначене, підстав для задоволення касаційної скарги та скасування вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і застосування до нього положень ст. ст. 75, 104 КК України колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 436, 438 КПК України, Суд

ухвалив:

Вирок Вінницького апеляційного суду від 01 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу- без задоволення.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3