Справа № 357/2100/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 08.01.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луб`янка Бородянського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, абонентський номер: НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України, -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 07.01.2024, приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 перебували поблизу 3 під`їзду будинку АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел на заволодіння шляхом обману мобільним телефоном марки «Орро», моделі «А98 5G», який належить потерпілому ОСОБА_4 .

В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 07.01.2024, приблизно о 22 год. 45 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику майна ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, шляхом обману, з метою особистого збагачення, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок попросив у ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Орро», моделі «А98 5G» та відійшов з ним від потерпілого. В подальшому ОСОБА_2 , не маючи наміру повертати вказаний мобільний телефон та скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 відволікся, непомітно зник з місця події, заволодівши при цьому шляхом обману належним ОСОБА_3 мобільним телефоном марки «Орро», моделі «А98 5G», яким у подальшому почав вільно розпоряджатися у власних потребах, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 12781 грн 92 коп.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, без кваліфікуючих ознак, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

3.Кримінальний кодекс України, частина 1 стаття 190: заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Процесуальні підстави ухвалення судом рішення за наслідками розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

4.Частиною 2 ст.12 КК України встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 190 КК України передбачене основне покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, то кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

8.До обвинувального акта також додана письмова заява ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_7 , якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.Окрім цього, додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_3 , якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

9.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

10. Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заява, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акту, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

11.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали, зокрема, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, рапорт, заява ОСОБА_3 від 08.01.2024, протокол огляду місця події від 07.01.2024 з додатками, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2024 за участі потерпілого ОСОБА_3 , рапорт, протокол отримання речей від 09.01.2024, протокол огляду предметів від 10.01.2024 з додатками, постанова про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 10.01.2024, заява ОСОБА_3 від 10.01.2024, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.01.2024 за участі ОСОБА_8 , постанова про призначення судової товарознавчої експертизи від 09.01.2024, висновок експерта судової товарознавчої експертизи № 95 від 10.01.2024, повідомлення про підозру від 30.01.2024, також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд також погоджується та вважає доведеною кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

12.До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

13.До обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд відносить скоєння кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання.

14.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

15.Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок проти власності, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, непрацевлаштований, неодружений, утриманців не має, перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , свою провину у скоєному визнав повністю, раніше не судимий.

16.Згідно з медичною довідкою КНП «Білоцерківська центральна районна лікарня» Маловільшанської сільської ради від 15.01.2024 № 248 ОСОБА_2 за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю, не перебуває на пенсійному забезпеченні, не є військовослужбовцем строкової служби.

17.Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , його молодий вік, відношення до вчиненого, майнового стану, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставини, наявні підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливі з призначенням йому покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч.1 ст.190 КК України без реального відбування покарання, у зв`язку з чим дійшов висновку про можливість застосування положень ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених у ст.76 КК України.

На думку суду, призначення саме такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

18.Підстав для застосування положень статі 69 КК України суд не вбачає, так само як і можливість застосування покарання у виді штрафу, громадських та виправних робіт на підставі ст.53, 56, 57 КК України.

19. Обмежень, щодо можливості застосування покарання у виді обмеження волі передбачених в ч.3 ст.61 КК України судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

20.Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

21. Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами, у вказаному кримінальному провадженні запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовувались.

22. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.3 ч.9 ст. 100 КПК України.

23.Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, відсутні.

Керуючись ст.190 КК України, ст. ст. 369-371, 373-375, 381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

2. ОСОБА_2 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

3. Покласти на ОСОБА_2 обов`язки, що передбачені ч. 1,3 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4. Згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_2 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 06 лютого 2024 року.

5. Нагляд за ОСОБА_2 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

6. Речові докази на підставі п.3 ч.9 ст.100 КК України:

- мобільний телефон марки «Орро А98 5G» марки «CPH2529» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 10.01.2024, заяви ОСОБА_3 від 10.01.2024 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - залишити власнику ОСОБА_3 .

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

8.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Київським апеляційним судом.

10.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1