Справа № 529/618/23
Провадження № 1-кп/529/197/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря c/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000011 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_6 в грудні 2022 року (точної дати та час не встановлено), з корисливим мотивом та метою, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, перебуваючи на частково огородженій прибудинковій території багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, відокремивши одну шиферину з огорожі в бік проїздної частини вул.Вокзальної, здійснив крадіжку нової червоної цегли у кількості 400 шт. та завантажив її до автомобіля. Після чого ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину чим розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 1428 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції, вину у вчиненому вище злочині визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Також обвинувачений зазначив, що цегла належить його матері та дядьку ОСОБА_4 . Він запитував дозвіл на продаж цегли у матері, яка дозволила її продати, а у дядька не питав. Цеглу продав щоб купити продукти харчування. Щиро кається у вчиненому, більше вчиняти злочини не буде, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що дійсно цеглу купляв він та його сестра для будівництва, частину цегли вони використали, а частина, приблизно 500 шт, залишилась на подвір`ї біля будинку. Обвинувачений нічого йому не сказав про продаж цегли, дозволу на її продаж він не надавав. Претензій до обвинуваченого не має, просить суворо його не карати.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників справи не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються судом за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання вини, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також при призначенні покарання судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, викрадене майно вилучено та перебуває на зберіганні у потерпілого. Обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання письмових скарг з приводу його поведінки не було, офіційно не працює, але активно допомагає місцевим жителям будівельними роботами по відновленню будинків.

Відповідно до висновку, викладеному у досудовій доповіді органу з питань пробації, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження його волі. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства середній.

Враховуючи викладене та відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, розкаявся у вчиненому, відсутність тяжких наслідків висновок органу пробації, відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що викрадене майно вилучене та передане потерпілому, остання претензій до обвинуваченого не має, просить суворо не карати, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази 400 шт нової червоної цегли, які передані на зберігання потерпілому, залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1