справа № 361/2748/22
провадження № 1-кп/361/444/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000401 від 15.02.2023, який надійшов з Броварської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, маючого двох малолітніх дітей 2009 та 2011 року народження, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ухвалою суду від 28.11.2023 останньому продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 26.01.2024.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб посилючись на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли і не зменшилися, а тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (від 7 до 10 років); 2) незаконно впливати на свідків, які надавали частково викривальні покази щодо нього, оскільки обвинувачений зможе впливати на них з метою зміни своїх показів; 3) ймовірність вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не має постійного джерела заробітку, офіційно не працевлаштований, зловживає алкогольними напоями, не володіє достатнім рівнем самоконтролю та самоорганізації, просить клопотання задовольнити, так як єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вказаних ризиків є запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Потерпіла ОСОБА_6 вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою та підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора та просить суд застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання його матері та неповнолітніх дітей : АДРЕСА_3 , в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що існування зазначених у клопотанні ризиків прокурором не доведено, обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, окрім того, він має двох неповнолітніх дітей, які на даний час проживають з матір`ю обвинуваченого у Вінницькій області та яких він має утримувати.

Крім того, захисник обвинуваченого заявив усне клопотання про обмеження процесуального строку стороні обвинувачення для забезпечення явки свідків для допиту в судове засідання посилаючись на те, що справа знаходиться в провадженні суду вже два роки, за цей час допитано лише одного свідка.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши доводи учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, а саме те, що судовий розгляд за клопотанням сторони захисту розпочався з початку, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому ОСОБА_4 .

Норми ст. 331 КПК України вказують, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В свою чергу, метою судового розгляду відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини "Нечипорук і Йонкало проти України" та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" і "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства").

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, однак на даний час обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину проти життя особи, не одружений, має двох неповнолітніх дітей, які проживають з матір`ю обвинуваченого, до арешту ОСОБА_4 офіційно не був працевлаштованим та не мав законних джерел доходів, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків, тяжкість інкримінованого йому злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, свідчить про ймовірність того, що обвинувачений може безперешкодно залишити своє місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя, при цьому на даний час всі свідки події кримінального правопорушення в судовому засіданні не допитані, отже існує ризик впливу обвинуваченого на них з метою зміни їх показів на свою користь, тому суд приходить до висновку, що раніше заявлені ризики не зменшилися, і перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на свою користь, а також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні особливо небезпечних протиправних дій, а саме в ході словесного конфлікту на ґрунті виниклих неприязних відносин спричинив своїй цивільній дружині ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, від якого остання померла, що свідчить про те, що ОСОБА_4 не володіє достатнім рівнем самоконтролю та породжує обґрунтовані ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, здатний повторити такі ж кримінальні дії.

Суд враховує зазначені стороною захисту доводи, однак на думку суду ці доводи не є суттєвими і не можуть слугувати підставою для застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, а факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу не свідчить про таку їх зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованих діянь і особи обвинуваченого та є приводом до такої істотної зміни обстановки, щоб виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно. Визначати, чи розумно й надалі залишати обвинуваченого під вартою, необхідно на підставі особливостей кожної конкретної справи. Продовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію невинуватості, ніж правило поваги до особистої свободи (рішення у справі W. проти Швейцарії). Передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти за і проти наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, попри належну повагу до принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення (п.152 рішення ЄСПЛ у справі Лабіта проти Італії).

На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров'я.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, судом не встановлено.

Підсумовуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючим ризикам, а отже суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Щодо заявленого захисником обвинуваченого клопотання про обмеження процесуального строку стороні обвинувачення для забезпечення явки свідків для допиту в судове засідання суд зазначає наступне.

Згідно ст. 114 КПК України для забезпечення сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Дане кримінальне провадження перебуває в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області з 05.07.2022, після проведеного повторного автоматичного розподілу справи між суддями в провадження судді ОСОБА_1 надійшло 19.06.2023 та за клопотанням сторони захисту судовий розгляд розпочато з початку.

Викликані в судові засідання свідки обвинувачення не з'явилися 04.10.2023 (конверти з повістками повернулися не врученими по причині «адресат відсутній за вказаною адресою»), 24.10.2023, 28.11.2023 та 13.12.2023, в зв'язку з чим 13.12.2023 судом задоволено клопотання прокурора та протокольно ухвалено змінити порядок дослідження доказів та перейти до дослідження письмових доказів сторони обвинувачення, на даний час триває стадія дослідження доказів сторони обвинувачення, а тому клопотання захисника є передчасним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 24.03.2024 включно.

Клопотання захисника про обмеження процесуального строку стороні обвинувачення для забезпечення явки свідків для допиту в судове засідання - залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1