Справа № 297/3760/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000586 від 23.10.2023 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, маючого шість неповнолітніх дітей, непрацюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

за ст. 332 ч. 2 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (з подальшим продовженням Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023), достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою (особами), сприяв незаконному переправленню двох громадян України через державний кордон України шляхом надання вказівок та засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою та за її вказівкою погодився допомогти переправити через державний кордон України 2 громадян України, які 23.10.2023 року о 05:40 годин мали прибувати на залізничний вокзал в м. Берегове.

На виконання цієї домовленості 23.10.2023 близько 03:00 години ОСОБА_5 на невстановленому досудовим розслідуванням маршрутному таксі, темного кольору прибув на залізничний вокзал у м. Виноградів, Берегівського району та в подальшому потягом сполученням «Королево-Батьово» дістався до залізничного вокзалу у м. Берегове, де зійшов з даного потягу на території вокзалу та залишився очікувати на осіб, яких необхідно було переправити через державний кордон України.

Близько 05:40 годин на залізничну станцію м. Берегове прибув потяг №040П сполученням «Запоріжжя-1 - Солотвино-1», з якого вийшли ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких ОСОБА_5 зустрів та разом з останніми на маршрутному таксі марки «ВАЗ», моделі «2106», темного кольору, яке знайшов неподалік залізничного вокзалу, вирушив в напрямку державного кордону України, в село Дийда Берегівського району. Прибувши до автобусної зупинки в зазначеному населеному пункті ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказівки рухатись в напрямку державного кордону України, однак поблизу 202 прикордонного знаку на відстані 400 метрів до державного кордону України останні були затримані працівниками Державної прикордонної служби України.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ст. 332 ч. 2 КК України, тобто в сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України, вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що йому зателефонував знайомий ОСОБА_8 , який наразі проживає в Німеччині і на його прохання він повинен був зустріти двох осіб на залізничній станції м. Берегове та посприяти в їх незаконному переправленні через державний кордон в Угорщину. На виконання цього, він дійсно приїхав із м. Виноградів у м. Берегове, де на залізничному вокзалі зустрів вказаних двох осіб, з якими на таксі поїхав у с. Дийда, де на зупинці вийшли із автомобіля і попрямували до лінії державного кордону, але неподалік від лінії державного кордону їх затримали.

Оскільки учасники судового провадження прокурор, обвинувачений та захисник проти цього не заперечили, відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визначив достатнім допит обвинуваченого та дослідження обставин, які характеризують його.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід визнати його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем проживання (а.с. 45), що має шість неповнолітніх дітей (а.с. 90-95), та є особо., яка в квітні 2023 року отримував соціальні послуги та перебував на обліку в центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб в м. Львів, що підтверджує його важкий матеріально-побутовий стан (а.с. 44).

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) (а.с. 74-78).

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, у вчиненому щиро розкаявся, конкретно назвав особу - ОСОБА_9 , за вказівкою якого допомагав переправити двох осіб через державний кордон України, тобто активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, та обставини, які його характеризують, а саме позитивно характеризується за місцем проживання, проживає у важких матеріально-побутових умовах, має шість неповнолітніх дітей, в порядку ст. 89 КК України вважається таким, що вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.с. 38), суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст. 75 КК України слід прийняти рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, та поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 1 та ч. 3 ст. 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо додаткового покарання передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 на час вчинення злочину і по теперішній час ніде не працює, вчинення ним злочину не було пов`язане з його посадою або із заняттям ним певною діяльністю, тому додаткове покарання позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до нього не слід застосовувати.

Речові докази: оптичний носій диск CD-R, на якому міститься аудіо та відеофіксація проведення допитів свідків в судовому засіданні, та зберігається в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування (а.с. 40-41); мобільний телефон Redmi 9А модель M2006C3LV6 з сім картою з наступним номером ( НОМЕР_1 та НОМЕР_2 «зі слів»), який упаковано в спец-пакет НПУ СУ №ВУМ2012262 та зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського РВП та на який ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 25.10.2023 року накладено арешт, та який був використаний, як засіб та знаряддя злочину, слід конфіскувати; карту ПриватБанку № НОМЕР_3 , яку упаковано в спец-пакет НПУ СУ №ВУМ2012262, та яка зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського РВП, та на яку ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 25.10.2023 року накладено арешт, слід повернути ОСОБА_5 , як володільцю, скасував ухвалу слідчого судді про накладення арешту в цій частині (а.с. 42-43,84).

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 332 ч. 2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 1 та п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації, як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою припинити, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання негайно.

В порядку ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання о 15:00 годин 23.10.2023 року до моменту його звільнення 18.12.2023 року о 14:25 годин (а.с. 46-48).

Речові докази: оптичний носій диск CD-R, на якому міститься аудіо та відеофіксація проведення допитів свідків в судовому засіданні, та зберігається в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування - зберігати в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування (а.с. 40-41); мобільний телефон Redmi 9А модель M2006C3LV6 з сім картою з наступним номером ( НОМЕР_1 та НОМЕР_2 «зі слів»), який упаковано в спец-пакет НПУ СУ №ВУМ2012262 та зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського РВП та, на який ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 25.10.2023 року накладено арешт, та який був використаний, як засіб та знаряддя злочину - конфіскувати; карту ПриватБанку № НОМЕР_3 , яку упаковано в спец-пакет НПУ СУ №ВУМ2012262, яка зберігається в кімнаті речових доказів Берегівського РВП, та на яку ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 25.10.2023 року накладено арешт - повернути ОСОБА_5 , як володільцю, скасував ухвалу слідчого судді про накладення арешту в цій частині (а.с. 42-43,84).

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1