У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 689/272/23

провадження № 51-514ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25 липня

2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 листопада

2023 року,

встановив:

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25 липня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України (далі - КК України), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14 листопада 2023 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25 липня 2023 року - без зміни.

Як установлено судами, 11 січня 2023 року приблизно о 15:17 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «ТРАШ», що розташований по вулиці Шевченка, 2А, в смт. Ярмолинцях Хмельницької області, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, вирішив вчинити крадіжку пляшки алкогольного напою, а саме: рому «Capitan Morgan Dark» об`ємом 0, 7 літра із торгового прилавку вищевказаного магазину. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, підійшовши до торгової вітрини та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою власної наживи, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав пляшку рому «Capitan Morgan Dark» об`ємом 0, 7 л. та помістив її під куртку, в яку був одягнений, після чого з викраденим майном покинув приміщення магазину, пройшовши повз розрахункові каси, не розрахувавшись за товар. В подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «ТРАШ» майнову шкоду на суму 362, 88 грн.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, просить змінити оскаржувані судові рішеннята призначити йому покарання із застосуванням

ст. 75 КК України. Вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оскільки він щиро розкаявся, вину визнав повністю, добровільно відшкодував потерпілому завдані збитки в повному обсязі, має на утриманні неповнолітню доньку, працював неофіційно, під час слідства пройшов медичний огляд у військкоматі та має бажання вступити до лав Збройних сил України.

Мотиви Суду

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України)з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 та правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 185КК України у касаційній скарзі засудженим не оскаржуються.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи у касаційній скарзі засудженого щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, на думку Суду, є необґрунтованими на таких підставах.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Для вибору такого покарання норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_4 покарання врахував характер, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, наслідки вчиненого злочину, дані, які характеризують особу засудженого, його суб`єктивне відношення до вчиненого, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку) та обставин, що обтяжують покарання (рецидив злочинів).

Зокрема суд врахував, що ОСОБА_4 характеризується посередньо по місцю проживання, раніше судимий,має на утриманні неповнолітню дитину.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, з реальним його відбуттям, однак у мінімальному розмірі, яке не може вважатися надто суворим та є достатнім для виправлення засудженого, з чим погодився і суд апеляційної інстанції.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України суди не знайшли, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та має судимість за вчинення умисного тяжкого злочину проти життя особи, покарання призначене в мінімальному розмірі, встановленому санкцією статті.

У суді апеляційної інстанції кримінальне провадження переглядалось за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , під час розгляду якої суд належним чином перевірив й спростував доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, які аналогічні доводам його касаційної скарги.

Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій та вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання є законним, справедливим та співмірним характеру вчинених дій, а тому не вбачає підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість або призначеним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Інших доводів, які б свідчили про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що були б підставами для скасування судових рішень, засудженим у касаційній скарзі не наведено.

Вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам статей 370, 419 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 25 липня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 14 листопада 2023 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3