ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3521/23
Провадження №1-кп/477/285/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000664, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Врадіївка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , не судимого - у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 361 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2023 року близько 11:00 години ранку обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на узбіччі дороги, розташованої між с. Пересадівка та с. Михайло-Ларине Миколаївського району Миколаївської області, виявив мобільний телефон марки «ОРРО» модель А-53, який належав потерпілому ОСОБА_5 , та не маючи даних про його власника, привласнив зазначений телефон. В ході перевірки справності пристрою, обвинувачений ОСОБА_3 виявив блокування вказаного телефону паролем. З метою подолання захисту, та шляхом підбору цифр, обвинувачений ОСОБА_3 розблокував захист та отримав доступ до телефону. При перегляді додатків, встановлених на привласненому телефоні, обвинувачений ОСОБА_3 виявив додаток «Приват 24», який є мобільним платіжним інструментом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, доступ до якої захищений паролем. Після чого у обвинуваченого ОСОБА_3 виник умисел на незаконне отримання доступу до персональних даних власника телефону з метою можливого заволодіння наявними на рахунку грошовими коштами. З метою реалізації виниклого умислу, обвинувачений ОСОБА_3 шляхом огляду наявної у телефоні особистої інформації виявив дані, необхідні для ідентифікації власника телефона у додатку «Приват 24» та використав їх як доступ до вказаного додатку, внаслідок чого отримав несанкціонований доступ до даних користувача ОСОБА_5 та відповідного банківського рахунку АТ «Приват банк» НОМЕР_1 , використовуючи який отримав доступ до банківської карти відповідного рахунку та заволодів грошовими коштами у сумі 20100 грн. шляхом здійснення переказу на належний йому рахунок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який в наступному продовжено та діє на даний час.

Скоєне обвинуваченим ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.361 КК України та ч.4 ст.185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_5 відшкодовано обвинуваченим у повному обсязі.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєному визнав у повному обсязі та пояснив, що 22.10.2023 року він перебував у справах у с.Пересадівка Миколаївського району Миколаївської області. Виїжджаючи на автомобільну дорогу за селом він помітив на узбіччі мобільний телефон, який підняв та оглянув. За допомогою підбору паролю він спочатку отримав доступ до мобільного телефону, а потім помітив, що на телефон прийшло повідомлення про залишок коштів на банківській карті, після чого він шляхом підбору пароля проник до додатку «Приват 24», звідки перерахував кошти у сумі 20100 грн. на власну картку. Потім шляхом використання відповідних додатків скинув усю інформацію на телефоні до налаштувань виробника, вийняв та викинув картку. Через непродовжуваний час йому зателефонували працівники поліції та просили приїхати до відділку, де він і зізнався у вчиненому. Кошти та телефон повернув власнику у повному обсязі. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він, будучи військовослужбовцем, у справах перебував у с.Пересадівка Миколаївського району Миколаївської області 22.10.2023 року. При виїзді з села зупинився попити кави та належний йому телефон поклав на даху автомобіля. Після чого сів у авто та поїхав, не згадавши про телефон. У той же день, через деякий час повернувся на місце та за допомогою знайомих телефонував на власний номер, однак виклик неодноразово було скинуто, телефон було вимкнуто. У той же день, під час обслуговування у магазині він виявив відсутність коштів на його банківській картці та звернувся до банку, який надав йому інформацію про перерахування коштів з його рахунку на рахунок обвинуваченого. З вказаною довідкою він звернувся до органів поліції. В ході проведення досудового розслідування, матеріальний збиток йому відшкодовано у повному обсязі.

За клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого з потерпілим, судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст усіх обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч.1 ст.361, ч.4 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин та середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, повністю в ході досудового розслідування самостійно відшкодував завдані збитки. Характеристику стороною обвинувачення до суду не надано, однак суд враховує чистосердечне каяття обвинуваченого, про що свідчить відшкодування шкоди, вибачення перед потерпілим у суді та його поведінку під час судового розгляду та вважає за можливе застосувати до обвинуваченого при призначенні покарання ст.75 КК України, визначивши йому мінімальний термін іспитового строку.

Про наявність у справі речових доказів сторона обвинувачення суду не повідомила.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання :

за ч.1 ст.361 КК України у виді 2 років обмеження волі;

за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у випадку, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не скоїть іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1