справа № 619/5038/23
провадження № 1-кс/619/978/23
УХВАЛА

іменем України

13 жовтня 2023 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 00002165 від 08.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 00002165 від 08.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 08 жовтня 2023 до ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення та разом з тим встановлено, що 08.10.2023 близько 09:00 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, на території «Фельдман-Екопарк», який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Лісне, вул. Київське шосе, 12, внаслідок активних дій, тобто знущання, вчинене із застосуванням жорстоких методів (отруєння), та відповідного завдання болю, страждань тваринам, що несе масовий характер, загинули 6 морських свинок, 12 декоративних кролів (ЖЕО № 9688 від 08.10.2023).

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 09.10.2023 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 здійснено виїзд з метою огляду місця події території «Фельдман-Екопарку», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Лісне, вул. Київське шосе, буд. 12. В ході проведення вказаної слідчої дії, відкритої ділянки місцевості із вільним доступом за координатами: 50,09885 Пн. 36,30639 Сх. виявлено та вилучено:7 трупів морських свинок, кожна з яких поміщена до полімерного пакету бірюзового кольору та опечатані биркою; 12 трупів декоративних кроликів 11 з яких поміщені до полімерного пакету бірюзового кольору, 1 до полімерного пакету чорного кольору та опечатані биркою.

Вказані об`єкти постановою слідчого від 09 жовтня 2023 року визнано речовими у кримінальному провадженні № 0002165 та можуть в подальшому мати доказове значення у кримінальному провадженні, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз, зокрема для призначення судової хімічної та судової ветеринарної експертизи, а також проведення інших слідчих дій.

Прокурор подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому, та просив судовий розгляд провести у його відсутність.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2023 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпеченням кримінального провадження, зокрема, необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, для призначення судових експертиз тощо.

Усі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та виконання завдань, передбачених статтею 2 КПК України.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження такого, не накладення арешту на вказане майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, що в свою чергу суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що в частині вимог прокурора про надання дозволу на здійснення утилізації залишків трупів тварин слід відмовити, оскільки ці вимоги є передчасними і передбачають інший порядок звернення до слідчого судді про надання дозволу на знищення речових доказів.

Так, в матеріалах вказаного клопотання відсутні дані, щотрупи морських свинок та трупи декоративних кроликів наразі оглянуті спеціалістами, по даному кримінальному провадженню призначені судово-хімічна та судово-ветеринарна експертизи та отримані їх висновки, також в даному клопотанні немає обґрунтувань, що подальша утилізація трупів тваринок не може негативно відбитися на проведенні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, відсутні дані, що вказані речови докази є небезпечними, а також непридатними до реалізації на внутрішньому ринку України.

Слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити порядок вирішення питання про знищення речових доказів.

Так, на підставі ч.7 ст.100 КПК України, у випадках, передбачених пп. 2, 4 та абзацом 7 ч.6 ст.100 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до п.4 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Згідно ч. 8 ст. 100 КПК України, реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Згідно до Порядку «Зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан, знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду.

Згідно ч. 2 ст. 29 Порядку речові докази у вигляді предметів чи товарів, що належать до вилучених з обігу, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, на підставі відповідного рішення слідчого судді, суду передаються для їх технологічної переробки або знищуються.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» №1393-XIV від14.01.2000, продукція, яка не відповідає обов`язковим вимогам чинних в країні нормативно-правових актів і нормативних документів щодо її безпеки для життя і здоров`я людини, майна і довкілля, відноситься до неякісної та небезпечної продукції.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 100, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 00002165 від 08.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.299 КК України, на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події від 09.10.2023 на території «Фельдман-Екопарку», розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Лісне, вул. Київське шосе, буд. 12, а саме:

- 7 трупів морських свинок, кожна з яких поміщена до полімерного пакету бірюзового кольору та опечатані биркою;

- 12 трупів декоративних кроликів, 11 з яких поміщені до полімерного пакету бірюзового кольору, 1 - до полімерного пакету чорного кольору та опечатані биркою.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали слідчого судді негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч.1 ст.174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1