Справа № 521/1307/24
Номер провадження:1-кс/521/373/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2024 року м. Одеса
У ході моніторингу Єдиного реєстру судових рішень та співставленням отриманої інформації з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що 18.11.2022 державним реєстратором Долинської сільської ради Подільського району Одеської області зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: квартиру за адресою АДРЕСА_1 за громадянином ОСОБА_5 , де підставою для реєстрації права власності, зокрема, стала виписка серія та номер:254, видана 06.08.1992, видавник Виконком Одеської міської ради депутатів трудящих, висновок, серія та номер: 188475, виданий 05.02.2018 ТОВ «Провпроект», технічний паспорт від 05.02.2018, тоді як у відповідності до ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вищезазначені документи не надають правових підстав для набуття права власності об`єкти нерухомості.
Враховуючи зазначене, є підстави вважати, що реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою АДРЕСА_1 відбулась на підставі документів, що містять ознаки підробки та утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно зазначеного висновку, об`єкт обстеження гараж, розташований у житловому будинку АДРЕСА_3 за характеристиками є житловою квартирою під АДРЕСА_4 .
Зокрема, на підставі висновку ТОВ «Профпроект» ОСОБА_5 вчинено заходи щодо зміни цільового призначення об`єкта нерухомості, що розташований за адресою АДРЕСА_1 із нежитлового у житлове з подальшим присвоєнням об`єкту нерухомості адреси АДРЕСА_1 , про що 18.11.2022 державним реєстратором Долинської сільської ради Подільського району Одеської області внесені відомості до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: квартиру за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .
Так, Малиновською окружною прокуратурою м.Одеси 21.12.2023 за №51-1157вих-23 на адресу Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради в порядку ст. 93 КПК України надіслано запит для з`ясування підстав зміни цільового призначення об`єкта нерухомості за адресою АДРЕСА_1 із нежитлового у житлове.
Згідно інформації Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради від 28.12.2023 за №01-15/342п, у останніх відсутні данні щодо видачі містобудівних умов та обмежень на проєктування об`єкту будівництва або будівельних паспортів за адресами АДРЕСА_1 або АДРЕСА_1 , а також звернень фізичних/ юридичних осіб стосовно проведення будівельних робіт або зміни цільового призначення приміщення.
До того ж встановлено, що об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 був об`єктом обтяження у рамках виконавчого провадження №АСВП: 69988339 від 04.10.2022 та у подальшому виставлений на торги через електронну систему « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Згідно протоколу проведення електронного аукціону №602255 від 18.12.2023 вищезазначене нерухоме майно продано гр. ОСОБА_6 , однак, станом на даний час, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборона відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.01.2024 за №360690083, власником цілої частки є ОСОБА_5 .
Враховуючи достатність підстав вважати, що об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою АДРЕСА_1 є об`єктом кримінально протиправних дій, та є доказом вчинення злочину, з метою, збереження, недопустимості подальшого розпорядження, продажу, відчуження, до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального правопорушення, що у подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій та експертного дослідження, дізнавач просить накласти арешт.
Постановою дізнавача від 25.01.2024 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.
Дізнавач надав до суду заяву, відповідно до змісту якої просив здійснити розгляд клопотання за відсутності його та прокурора та за відсутності власника майна з метою забезпечення арешту майна.
Власник майна з метою забезпечення арешту майна в судове засідання не викликався відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати можливу конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Враховуючи, що матеріали кримінального провадження містять достатньо відомостей, які вказують на ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.4 ст.358 КК України, постановою дізнавача зазначене у клопотанні майно визнано речовим доказом, тому на підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування накладення арешту на нерухоме майно може призвести до наслідків, визначених ч.11 ст.170 КПК України, а також, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності цілям досудового розслідування, доведеність необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, та наявності підстав для накладення арешту на нерухоме майно з метою збереження речового доказу, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання дізнавача задовольнити.
Заборонити відчуження та розпорядження, серед яких: поділ та зміна цільового нерухомого майна, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії або вносити будь які відомості щодо відповідного об`єкту нерухомого майна, зокрема щодо його поділу, розмежування, зміни цільового призначення, із забороною будь-яким особам проведення будь-яких підготовчих/будівельних робіт на об`єкт нерухомості до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1