Дата документу 22.09.2023Справа № 554/8711/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000642 від 12.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старий Хутір, Лохвицького району, Полтавської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, пенсіонерки, на утриманні малолітніх дітей не маючої, зареєстрованаої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , яке мотивує наступним.

12.09.2023 до слідчого управління ГУНП в Полтавській області надійшов рапорт УКР ГУНП в Полтавській області про те, що громадянин ОСОБА_7 на теперішній час підшукує виконавців для вчинення вбивства громадянина ОСОБА_8 .

12.09.2023 відомості про готування до умисного вбивства на замовлення, СУ ГУНП в Полтавській області внесені до ЄРДР №0000642, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в другій половині літа 2020 року ОСОБА_5 1952 р.н., дізналася, що її донька ОСОБА_9 , 1987 р.н., офіційно перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_10 , 1986 р.н., який станом на 2020 рік перебував за кордоном на заробітках, почала зустрічатися з ОСОБА_11 , 1997 р.н. Дізнавшись про це ОСОБА_10 , 02.07.2023 повернувся на територію України, з метою відновити стосунки з дружиною ОСОБА_9 . Після повернення на територію України ОСОБА_10 почав проживати разом з тещою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Незадовго до повернення ОСОБА_10 про це дізналася ОСОБА_5 та почала вмовляти ОСОБА_9 повернутися до чоловіка, але остання відмовилася, в результаті чого між ними виникла сварка, через що ОСОБА_9 була вимушена переїхати до ОСОБА_11 .

Із метою перешкодити доньці ОСОБА_9 розірвати шлюб з ОСОБА_10 у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство чоловіка, з яким проживає її донька, а саме ОСОБА_11 .

Не маючи змоги заподіяти смерть ОСОБА_11 самостійно, ОСОБА_5 , із метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, вирішила замовити вказане вбивство іншій особі, тобто вчинити умисне вбивство на замовлення.

Підшукуючи виконавців, ОСОБА_5 , у серпні 2023, у м. Лохвиця Миргородського р-ну Полтавської обл. зустрілася із особою, відомості про яку змінені на підставі ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_12 (далі ОСОБА_12 ), якому розповіла про свої наміри та запропонувала підшукати особу, яка, за грошову винагороду, скоїть умисне вбивство ОСОБА_11

16.09.2023, близько 15:30, поблизу будинку №40, що за адресою: вул. Ювілейна, м. Лохвиця, Миргородський р-н, Полтавська обл., ОСОБА_5 зустрілася із ОСОБА_12 та особами, відомості про які змінені на підставі ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» на ОСОБА_13 (далі ОСОБА_13 ) та ОСОБА_14 (далі ОСОБА_14 ). Під час зустрічі ОСОБА_12 рекомендував ОСОБА_15 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , як осіб, які вирішить усі її питання щодо вбивства ОСОБА_11 .

У подальшому ОСОБА_12 покинув зазначене місце, залишивши ОСОБА_15 з ОСОБА_13 та ОСОБА_16 .

Під час розмови ОСОБА_15 розповіла ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про свої злочинні наміри скоїти умисне вбивство ОСОБА_11 та надала при цьому інформацію про адресу його проживання, номер його мобільного телефону та на меседжер мобільного телефону одного з виконавців надіслала фотографії ОСОБА_11 .

При цьому ОСОБА_15 зазначила розмір винагороди за вбивство ОСОБА_11 у сумі 1500 доларів США, та передала завдаток за виконання умисного вбивства останнього, а саме грошові кошти у сумі 200 доларів США.

Під час зустрічі ОСОБА_15 пояснила, що після отримання інформації, яка підтвердить смерть ОСОБА_11 , вона, у свою чергу, передасть ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишок грошових коштів у сумі 1300 доларів США за виконане вбивство.

У подальшому працівниками правоохоронних органів імітоване вбивство ОСОБА_11

20.09.2023, близько 12:00, ОСОБА_15 зустрілася з виконавцями вбивства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 поблизу свого домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час зустрічі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 повідомили ОСОБА_15 про скоєне вбивство ОСОБА_11 та надали відповідну підтверджуючу інформацію.

У свою чергу ОСОБА_15 за виконання вбивства ОСОБА_11 передала виконавцям вбивства другу частину грошової винагороди у сумі 1700 доларів США.

20.09.2023, після отримання інформації про вбивство ОСОБА_11 та передачі грошових коштів виконавцям злочину, ОСОБА_15 затримана працівниками поліції.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, групою осіб, ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підозрюваною у кримінальному провадженні є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

20.09.2023, о 17:31, ОСОБА_5 , відповідно до ст. 208 КПК України, затримана за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

21.09.2023, відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення групою осіб.

Вина підозрюваної ОСОБА_5 у інкримінованому їй злочині підтверджується зібраними доказами.

При внесенні та подальшому розгляді вказаного клопотання сторона обвинувачення наголошує на наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу.

Під час вирішення питання про доцільність обрання щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, а саме:

-підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за скоєний нею злочин, на що вказує ії обізнаність про покарання, яке їй загрожує, ставлення до загальноприйнятих правил в суспільстві та установлених законів України, що вказує на те, що вона може свідомо з цього приводу уникати відповідальності за скоєним нею злочин;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом здійснення психологічного та фізичного тиску на останніх, з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин злочину. На даний час коло свідків, які є у кримінальному провадженні є знайомими підозрюваної;

-вчинити інше кримінальне правопорушення,

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, не можливо застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання не можливо застосувати, оскільки вказаний запобіжний захід є найменш суворим запобіжним заходом з-поміж інших, передбачених ст. 176 КПК України та не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та подальшого судового розгляду, а також фактично виключає будь-який контроль за поведінкою підозрюваного за умови його перебування на свободі, що створить усі необхідні умови для настання ризиків, визначених ст. 177 КПК України;

2.застава не можливо застосувати до підозрюваної, у зв`язку з тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 КК України відноситься до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи, який був поєднаний із можливим застосуванням насильства відносно потерпілого;

3.особисту поруку та домашній арешт не можливо застосувати до підозрюваної у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а його перебування на свободі дасть їй усі можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, здійснювати тиск на свідків та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У разі застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, дасть їй усі можливості для продовження здійснення своєї злочинної діяльності та створить належні умови для настання ризикам, що в свою чергу негативно вплине на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Слідчий прохав не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладені ризики, викладені обставини, що підтверджують наявність зазначених ризиків, а також обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий прохав застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор, підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Слідчий клопотання підтримав, прохав клопотання задовольнити.

Підозрювана в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваної та захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 21.09.2023, відповідно до ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення групою осіб.

Згідно санкції ч. 2 ст. 15, п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрювана могла вчинити інкримінований їй злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваної не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України , що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваної.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за скоєний нею злочин, на що вказує ії обізнаність про покарання, яке їй загрожує, ставлення до загальноприйнятих правил в суспільстві та установлених законів України, що вказує на те, що вона може свідомо з цього приводу уникати відповідальності за скоєним нею злочин; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом здійснення психологічного та фізичного тиску на останніх, з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин злочину. На даний час коло свідків, які є у кримінальному провадженні є знайомими підозрюваної; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваної, стан її здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками, розміром спричиненої шкоди.

Враховуючи викладене, розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та має бути призначений у розмірі, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки село Старий Хутір, Лохвицького району, Полтавської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, пенсіонерки, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованої та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 діб.

Часом початку обрахування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 вважати з 17 год. 31 хв. 20.09.2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 17 год. 31 хв. 19 жовтня 2023 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , визначених КПК України обов`язків.

Призначити заставу в розмірі 214720,00грн., після внесення якої підозрювана ОСОБА_5 , звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: р/р UA0015950 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавській області, ЗКПО 26304855.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі Полтавська установа виконання покарань №23.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в Державній установі Полтавська установа виконання покарань №23 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана ОСОБА_5 зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в Державній установі Полтавська установа виконання покарань №23 у разі внесення застави при звільненні підозрюваної ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти її обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної, обвинуваченої та її явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду;

2)не відлучатись з Полтавська область, Миргородський район, місто Лохвиця, вулиця Ювілейна, 40, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання нею покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до неї може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1