Справа № 159/7791/23 Провадження №11-сс/802/24/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана на бездіяльність слідчого не підлягає оскарженню в порядку визначеному ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу.

Скаржник вважає ухвалу слідчого судді про відмову у відкритті провадження за його скаргою незаконною, необґрунтованою, такою, що порушує його права, а тому вважає, що вона підлягає скасуванню.

Апелянти зазначають, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам та суперечать положенням ст. 214 КПК України, яка передбачає внесення до ЄРДР відомостей про короткий виклад обставин, наведених потерпілим, заявником та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність.

На переконання апелянтів, слідчий суддя відмовляючи у відкритті провадження, порушив основоположні права скаржника, а саме доступ до правосуддя та верховенство права.

У зв`язку з наведеним, просить ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2024 року скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку ОСОБА_7 , який подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивах підтримав, прокурора, котрий заперечив щодо її задоволення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Главою 26 КПК України передбачена можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

Вимогами ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником та іншими особами може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, у числі іншого, в нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Разом з тим, в ч. 2 ст. 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя при розгляді скарги, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, правильно прийшов висновку, про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , оскільки дана скарга, як можна зробити висновок зі самого її змісту, не може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що 27.11.2023 ОСОБА_7 подав заяву начальнику Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про вчинення злочину за ознаками ст. 309, 384 КК України. У вказаній заяві він зазначає, що 27.10.2022 ним та ОСОБА_9 виявлено гр. ОСОБА_10 , в якого СОГ вилучила наркотичну речовину. Даний громадянин повідомив, що його побили, однак інформація не відповідає дійсності. Повторно працівники патрульної поліції затримали з наркотичною речовиною. Дії даної особи підпадають під кваліфікацію за ст. 309, 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду зобов`язано уповноважених осіб Ковельського РУП внести відомості до ЄРДР згідно його заяви від 27.11.2023.

У свою чергу, 14.12.2023, на виконання вказаної ухвали, були внесені відомості до ЄРДР за № 0001699 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 384 КК України.

Однак, як вбачається зі скарги, поданої до суду першої інстанції, ОСОБА_11 вважає короткий виклад обставин спотворений, у зв`язку з чим просить зобов`язати слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області допитати його як заявника у кримінальному провадженні № 0001699 від 14.12.2023 та змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення відповідно до поданої ним заяви від 27.11.2023 року за ст. 309, 384 КК України, обставини справи в якому відповідатимуть його поясненням та фабулі справи, описаній ним у заяві від 27.11.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, правова кваліфікація може змінюватись в ході досудового розслідування в залежності від встановлених обставин справи. Визначення остаточної правової кваліфікації кримінального правопорушення належить до компетенції органу досудового розслідування.

У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, дійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

З наведеного слідує, що слідчий вправі самостійно визначати, на якому етапі досудового розслідування слід допитати заявника, в разі визнання його потерпілим, чи свідком, зважаючи на процесуальну необхідність такої слідчої дії.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що слідчий суддя позбавлений змоги надавати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

За таких обставин, питання перекваліфікації та бездіяльність слідчого, а саме не проведені допиту заявника на даному етапі слідства, не є предметом оскарження в розумінні ст. 303 КПК України. Тому слідчий суддя підставно відмовив у відкриті провадження, а відтак законних підстав для скасування ухвали слідчого судді по викладених в апеляційній скарзі доводах апелянта, апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала слідчого судді, - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2024 року про відмову в відкритті провадження - без змін.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді