Справа № 699/622/23
Номер провадження 1-кп/699/23/24
УХВАЛА

щодо арешту майна

25.12.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000296 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

На розгляді в Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000296 щодо обвинувачення ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 05.10.2023 справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Раніше визначеним складом суду 19.07.2023 проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 18.10.2023, вирішено питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, у тому числі отримано досудову доповідь відносно обвинуваченого.

Однак у зв`язку зі зміною складу суду судове засідання у кримінальному провадженні, призначене на 18.10.2023 проведене не було.

Керуючись положеннями ст. 319 КПК України ухвалою суду від 05.10.2023 кримінальну справу прийнято до провадження судді ОСОБА_1 та призначено судове засідання у справі на 09.11.2023.

Відповідно до змісту обвинувального акта потерпілими у кримінальному провадженні є доньки померлої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

31.10.2023 представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 у межах кримінального провадження подав до суду цивільний позов ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Так, відповідно до змісту позовних вимог потерпілі просять:

- стягнути на користь позивача ОСОБА_5 з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» м. Київ страхове відшкодування: моральну шкоду в розмірі 80 400 грн;

- стягнути на користь позивача ОСОБА_5 з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» м. Київ страхове відшкодування: витрати на поховання в розмірі 24 302,20 грн та на спорудження надгробного пам`ятника у сумі 61 550 грн;

- стягнути на користь позивача ОСОБА_5 з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» м. Київ страхове відшкодування: витрати на лікування потерпілої в розмірі 17 769,10 грн;

- стягнути на користь позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з обвинуваченого ОСОБА_7 заподіяну майнову шкоду (витрати на проведення поминальних обідів) в розмірі 31 250 грн;

- стягнути на користь позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з обвинуваченого ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду в розмірі 1 469 600 грн.

Крім того, керуючись ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), представник потерпілих подав до суду клопотання про накладення арешту на все майно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до заявленого цивільного позову ціна позову становить: майнова шкода 134 871,30 грн, моральна шкода 1 550 500 грн.

Проте у зв`язку з наявністю сумнівів у добровільному відшкодуванні обвинуваченим завданих збитків, у потерпілої сторони мається обґрунтована підозра, що обвинувачений може приховати, пошкодити, знищити, передати та відчужити майно, власником якого він є.

Тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення адвокат ОСОБА_4 просить накласти арешт на наступне майно, що належить ОСОБА_7 , а саме:

- автомобіль ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 ;

- автомобільний причіп ПГМФ 830200, д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 ;

- земельну ділянку, площею 1,8892 га, кадастровий номер :03:006:0010, що знаходиться на території Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області;

- житловий будинок з прибудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок з прибудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельна ділянка, площею 0,4092 га, кадастровий номер :04:001:0066, АДРЕСА_1 .

Також у клопотанні зазначено, що ухвалою слідчого судді від 24.10.2022 з метою збереження речових доказів на підставі ст. 98 КПК України на автомобіль та причіп, якими на момент ДТП керував ОСОБА_7 , накладено арешт.

Тому дані транспортні засоби знаходяться на зберіганні на території спеціалізованого майданчика тримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 36, м. Корсунь-Шевченківський.

Після зміни складу суду судове засідання по справі призначалося неодноразово. Однак обвинувачений до суду жодного разу не з`явився. Про судове засідання 09.11.2023 обвинувачений був повідомлений під розписку. Повістки про виклик обвинуваченого до суду на 27.11.2023 направлялися за адресою його зареєстрованого та фактичного місця проживання, які зазначені в обвинувальному акті. З метою забезпечення участі обвинуваченого у судовому засіданні 25.12.2023 до нього було застосовано примусовий привід через органи поліції. Проте привід виконано не було, оскільки обвинувачений був відсутній за можливими місцями проживання в с. Яснозір`я та с. Капустинці.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися. Водночас їх представник адвокат ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні подану позовну заяву та клопотання про арешт майна підтримали.

У зв`язку з неявкою обвинуваченого здійснювати судовий розгляд кримінального провадження по суті неможливо, однак ураховуючи, що обвинувачений був належним чином повідомлений про судове засідання, відсутні перешкоди для розгляду клопотання про накладення арешту на його майно.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що вважає недоцільним накладення арешту на вказане у клопотанні майно обвинуваченого.

Представник цивільного відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» ОСОБА_6 покладалася на розсуд суду.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна, крім іншого, допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Подане представником цивільних позивачів адвокатом ОСОБА_4 клопотання про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає вимогам ч. 3 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається судом за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Положеннями ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання суд постановляє ухвалу, в якій зазначає:

1) перелік майна, на яке накладено арешт;

2) підстави застосування арешту майна;

3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;

4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;

5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Згідно з вимогами ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Дослідивши зміст внесеного клопотання суд установив, що позовні вимоги до ОСОБА_7 становлять 1 500 850,00 грн та полягають у стягненні на користь позивачів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заподіяної майнової шкоди (витрати на проведення поминальних обідів) у розмірі 31 250 грн і моральної шкоди в розмірі 1 469 600 грн.

Як зазначено у клопотанні та підтверджено учасниками кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 24.10.2022 з метою збереження речових доказів на підставі ст. 98 КПК України на автомобіль та причіп, якими на момент ДТП керував ОСОБА_7 , накладено арешт та вони досі зберігаються при ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства.

Проте у цьому кримінальному провадженні арешт на вказані транспортні засоби накладено на підставі ст. 170 КПК України.

При цьому доказів того, що указаний арешт скасовано повністю чи частково матеріали клопотання не містять. Тому за даних обставин відсутні підстави для повторного накладення арешту на належні обвинуваченому автомобіль марки ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобільний причіп ПГМФ 830200, д.н.з. НОМЕР_3 .

Щодо накладення арешту на будинки та земельні ділянки, які належать обвинуваченому, суд враховує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Проте судом не встановлено наявності вище вказаних обставин.

Як зазначено вище, положеннями КПК України встановлено, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

З урахуванням указаного, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в частині позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_7 , слід накласти арешт, який полягає у забороні їх відчуження на таке його майно:

- житлові будинки з прибудовами, які знаходяться по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 ,

- земельні ділянки кадастровий номер :04:001:0066 та кадастровий номер :03:006:0010.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 61, 62, 128, 170-175, 318, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000296 за ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження, на таке майно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- житловий будинок з прибудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,4092 га, кадастровий номер :04:001:0066, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок з прибудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку, площею 1,8892 га, кадастровий номер :03:006:0010, яка розташована на території Кошівської сільської ради Тетіївського району Київської області.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала в частині арешту майна може бути оскаржена обвинуваченим в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1