ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/2401/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/683/23 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 лютого 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.04.2010 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

-10.03.2015 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі;

-04.05.2018 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі;

-25.11.2019 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджено:

-за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Як установив суд, 27 листопада 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 24, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 ..

Саме в цей час у ОСОБА_8 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного діяння, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_9 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком руки в область потилиці ОСОБА_9 , від чого останній впав на землю, та відчув фізичну біль.

Після цього, продовжуючи свої кримінальні протиправні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 відкрито, проти волі ОСОБА_9 , став обшукувати кишені потерпілого, та дістав рукою з правої зовнішньої кишені джинсів, належний ОСОБА_9 мобільний телефоном «Huawei Y-5», вартістю 1500,00 гривень, після чого з місця скоєння злочину втік, та розпорядився викраденим майном, а саме мобільним телефоном потерпілого «Huawei Y-5», на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду у розмірі 1500 грн.

Крім того ОСОБА_8 15 січня 2021 року, приблизно о 04 годині 20 хвилин, перебуваючи на 9 поверсі під`їзду багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , познайомився та почав спілкуватися з раніше йому незнайомим ОСОБА_10 , у якого був при собі мобільний телефон «Хiaоmі Redmi Note 5 Pro».

В ході спілкування, з потерпілим ОСОБА_10 на різноманітні життєві та побутові теми, яке тривало не менше години, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном у шахрайський спосіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, звернувся до ОСОБА_10 з проханням дати йому телефон буцімто для підсвітки, щоб здійснити ін`єкцію з введення наркотичного засобу.

Після цього ОСОБА_10 , не підозрюючи про злочинність задуму ОСОБА_8 , довіряючи йому, будучи введеним ним в оману, сам добровільно передав тому свій мобільний телефон, будучи впевненим, що ОСОБА_8 його поверне.

Таким чином ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом обману та зловживаючи довірою потерпілого, виниклою в процесі їх спілкування, заволодів належним ОСОБА_10 мобільним телефоном «Хiaоmі Redmi Note 5 Pro».

В подальшому ОСОБА_8 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що ОСОБА_10 добровільно передав йому свій мобільний телефон, тримаючи мобільний телефон в руці та не збираючись повертати його потерпілому, відійшов від ОСОБА_10 на декілька метрів, а потім відчинив двері на балкон, що вів до сходового майданчику, вийшов через них, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому зазначеним мобільним телефоном, вартістю 2058 грн. на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинами справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

За епізодом грабежу указав, що:

-телефон потерпілого ОСОБА_9 придбав випадково, самого потерпілого ОСОБА_9 він ніколи не бачив, на вул.Валентинівській у м.Харкові ніколи не був, а у день пограбування останнього він ночував у своєї співмешканки. Зауважив, що ним заявлялось клопотання про допит його співмешканки ОСОБА_11 в якості свідка, однак суд відмовив йому у задоволенні цього клопотання, чим позбавив права на захист. Крім того зауважив, що у вироку суду невірно зазначена адреса ОСОБА_11 ;

- під час проведення впізнання за фотознімками працівники поліції указали ОСОБА_9 на його фото як на особу, що є причетною до подій, що сталися із потерпілим.

За епізодом шахрайства указав, що:

-первісно він не мав умислу на розпорядження майном потерпілого ОСОБА_10 і передаючи телефон останнього свідку ОСОБА_12 він вважав, що зазначене майно буде повернуто власнику. Зауважив, що він частково визнає провину за вказаний злочину та вважає, що призначене за ним покарання у виді 5 років позбавлення волі є занадто суворим.

Зазначив, що при призначенні йому покарання суд першої інстанції не врахував дані стану його здоров`я, а саме наявність ряду хронічних захворювань: хронічний бронхіт, хронічний остеохондроз, хронічний панкреатит, сечокам`яну хворобу набуту за час перебування під вартою. Крім того зазначив, що він був затриманий правоохоронними органами 27.01.2021 року та 28.01.2021 щодо нього було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, а тому строк його відбування покарання повинен рахуватися саме з дня його затримання - 27.01.2021, а не з дня постановлення вироку.

Просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій грунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для зміни чи скасування вироку і спростовуються сукупністю наступних доказів:

За епізодом відкритого викрадення 27.11.2020 майна потерпілого ОСОБА_9 :

-заявою ОСОБА_9 від 27.11.2020, в якій останній просив органи поліції вжити заходи до раніше невідомої йому особи, яка 27.11.2020, приблизно о 01:00, в торці будинку АДРЕСА_3 заволоділа його майном, а саме мобільним телефоном «Huawei Y-5», спричинивши йому майнову шкоду на 1500 грн. (а.с. 194 т.3);

-листом формату А4, на якому мається рукописний текст, а саме марка та модель мобільного телефону - «Huawei Y-5 AMN-LX9», номер сборки 9.10.300(C431E4RP4), версія EMU9.1.0, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який був наданий потерпілим ОСОБА_9 під час його допиту слідчим (а.с. 214-216 т.1, а.с. 195-196 т.3);

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив суду, що 27.11.2020, приблизно о 00:00-01:00 він знаходився вдома у своїй квартирі, яка розташована в будинку АДРЕСА_3 , та вирішив сходити до кіоску по цигарки. Вийшовши з під`їзду будинку, він почав обходити будинок з лівого боку, підсвічуючи при цьому собі шлях ліхтариком на мобільному телефоні, та побачив обвинуваченого, з яким раніше знайомий не був. Той йшов йому на зустріч, та спитав, що він шукає. Він поставився до цього підозріло, розвернувся, та пішов назад в бік під`їзду, а потім все ж пішов до кіоску, але вирішив обійти будинок №24 з правого боку. Там в торці будинку він знов зустрів обвинуваченого. Той попросив закурити, він відповів, що цигарок у нього немає та пішов далі. Потім він відчув удар ззаду, від якого його відкинуло метри на три вперед, та він впав на землю. Він перевернувся та хотів підвестися, але в цей момент обвинувачений продовжив його бити ногами та руками по різним частинам тіла. Наніс приблизно 10 ударів. Він питав, що йому від нього потрібно. Обвинувачений відповів, що він, ОСОБА_9 , вкрав у нього якісь гроші. При цьому обвинувачений почав обшукувати його, та дістав з правої кишені штанів його телефон «Huawei Y-5», після чого побіг в бік будинку №22 по вул. Валентинівській , а він, в свою чергу, в цей час кликав на допомогу.

Потерпілий зазначив, що на вулиці було вуличне освітлення, горіли ліхтарі, та він впевнений, що це був обвинувачений. Під час досудового розслідування він також впізнавав його за фотознімками. Коли він вперше зустрів обвинуваченого, то йшов з телефоном, використовуючи його як ліхтарик, та обвинувачений знав, що він у нього є, тому дії останнього були спрямовані саме на заволодіння телефоном. Сім-карта цінності для потерпілого не представляє. Свідомість він не втрачав. Телефон в подальшому був повернутий працівниками поліції. У призначенні покарання обвинуваченому потерпілий покладався на розсуд суду (а.с. 32-35 т.3);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2020 за участі потерпілого ОСОБА_9 , який упізнав на фотознімку із зображенням ОСОБА_8 як хлопця, який 27.11.2020, приблизно о 01:00 за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 24 відкрито заволодів його мобільним телефоном із застосуванням насильства (а.с. 217-219 т.1);

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що працівники поліції указали ОСОБА_9 на його фото як на особу, що є причетною до подій, є безпідставними.

Згідно матеріалів кримінального провадження, а саме даних протоколу впізнання, потерпілий ОСОБА_9 в присутності понятих, яким були роз`яснені права та обов`язки, у тому числі робити зауваження, серед пред`явлених фотознімків впізнав ОСОБА_8 як особу, яка вчинила грабіж.

При цьому, жоден учасників цієї слідчої дії будь-яких заперечень чи доповнень до проведення процедури впізнання, в тому числі щодо незаконних дій працівників поліції, не зазначили, що підтверджується особистими письмовими пояснення.

Таким чином вищевказана слідча дія була проведена з дотриманням вимог, передбачених ст.228 КПК України, а тому доводи скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про зворотне є безпідставними.

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який показав суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 . Обвинувачений є його сусідом, проживав на сусідньому провулку, вони знайомі, але спілкувалися нечасто. В листопаді 2020 року він, ОСОБА_8 , прийшов за місцем його проживання, попросивши при цьому позичити 100 грн. Він відповів що не може. Тоді він запропонував залишити в якості застави мобільний телефон «Huawei Y-5». Він подивився на телефон та погодився. Більше ОСОБА_8 він не бачив. Приблизно через 1,5 тижня приїхали працівники поліції та повідомили, що телефон крадений, після чого він добровільно видав вказаний телефон. Свідок телефоном не користувався, адже він був без зарядного пристрою. З потерпілим проводилось впізнання, в ході якого він зазначив, що це не ОСОБА_13 заволодів його телефоном (а.с.111, 121-123 т.3);

-даними протоколу огляду місця події від 03.12.2020, в ході проведення якого ОСОБА_13 в приміщенні Московського ВП ГУ НП в Харківській області добровільно видав мобільний телефон «Huawei Y-5», imei: НОМЕР_4 , imei: НОМЕР_2 в технічно справному стані, без пошкоджень, пояснивши, що вказаний мобільний телефон йому дав в якості застави його сусід ОСОБА_8 , 1990 року народження. Постановою слідчого від 03.12.2020 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом по кримінальному провадженню (а.с. 220-221 т.1, а.с. 198 т.3);

-висновком судової товарознавчої експертизи від 08.12.2020 №315, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «Huawei Y-5 AMN-LX9» в технічно справному стані без пошкоджень, з вбудованою пам`яттю 16 Гб, без комплектуючих у стані б/в станом на 27.11.2020 становить 1500,00 грн. (а.с. 223-224 т.1).

З урахуванням вищезазначених доказів, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він ніколи не був на вул. Валентинівській у м.Харкові, де був пограбований потерпілий ОСОБА_9 , колегія суддів розцінює як надані з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Щодо посилань у скарзі обвинуваченого про те, що у ніч пограбування потерпілого ОСОБА_9 він ночував у своєї співмешканки, то ці доводи спростовуються сукупністю наведених вище допустимих, належних доказів.

Крім того, як слідує із матеріалів кримінального провадження, стороною захисту не було надано повних анкетних даних ОСОБА_14 та не було заявлено клопотання про допит останньої, у зв`язку з чим доводи обвинуваченого в цій частині позбавлені підстав.

Згідно матеріалів кримінального провадження, стороною захисту не було надано суду першої інстанції повних анкетних даних ОСОБА_14 та не заявлено клопотання про її допит, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині позбавлені підстав.

За епізодом заволодіння 15.01.2021 шляхом обману майном потерпілого ОСОБА_10 :

-заявою ОСОБА_10 від 16.01.2021, в якій останній просив вжити заходи щодо зникнення його телефону «Хiaоmі Redmi Note 5 Pro» (imei: НОМЕР_5 ), з карткою номер: НОМЕР_6 , до якого можливо причетний незнайомий йому раніше громадянин на ім`я ОСОБА_15 , з яким він познайомився 15.01.2021, приблизно о 04:20 в коридорі за адресою: АДРЕСА_2 (а. 10 матеріалів к.п. №0000081);

-скриншотом з інформацією щодо пристрою з наведенням його індивідуальних ознак - imei: НОМЕР_5 , наданим потерпілим ОСОБА_10 під час його допиту слідчим 03.02.2021 (а. 13, 14, 16 матеріалів к.п. №0000081);

-показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив суду, що вони з обвинуваченим ОСОБА_8 є друзями. Познайомились вони в під`їзді на 9 поверсі будинку АДРЕСА_2 . До цього вони знайомі не були. В той день вони познайомились, постояли, поспілкувалися, після цього стали друзями. Того дня вони ходили до аптеки, після чого повернулись на 9 поверх під`їзду вказаного будинку, де він проживав. Він алкоголь в той день не вживав. В під`їзді на прохання ОСОБА_8 він добровільно передав йому свій мобільний телефон «Хiaоmі Redmi Note 5», щоб той його подивився. ОСОБА_8 , тримаючи телефон в руці, відійшов трохи від нього, а через деякий час, попрощався, вийшов на сходовий майданчик та пішов. При цьому мабуть забув повернути йому телефон. Він намагався його покликати, сказати, що він забув повернути телефон, але ОСОБА_8 на той час вже відійшов, а тому не почув його та пішов. Він пішов за ним, але, коли вийшов на сходовий майданчик, ОСОБА_8 там вже не було. Він спустився сходами на 8 поверх, обійшов його, але ОСОБА_8 там також не було. Піднявшись на 9 поверх, він трохи постояв, почекав, думав, що ОСОБА_8 повернеться і принесе йому телефон, але той не повернувся, тому він пішов до своєї квартири.

Потерпілий зазначав, що ОСОБА_8 не побіг, а пішов не швидко, він не встиг сказати йому, щоб він повернув телефон. Коли він неголосно це зробив, той вже відійшов, тому він не впевнений, що ОСОБА_8 його почув. Обвинувачений не робив ін`єкцію наркотичного засобу.

Через декілька днів він звернувся до поліції, працівники якої потім повернули йому телефон (а.с. 144-147 т.3).

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілого ОСОБА_10 матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином, вищезазначеними показами потерпілого повністю спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність у нього умислу на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10

-даними слідчого експерименту від 17.03.2021, зафіксованому у протоколі з додатком у виді диску з відеозаписом його проведення (відтворений за участі обвинуваченого в судовому засіданні 16.09.2022). Вказаний слідчий експеримент проведений за участі потерпілого ОСОБА_10 , який на місці в під`їзді багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , показав про обставини та спосіб заволодіння ОСОБА_8 15.01.2021 належним йому мобільним телефоном. Зокрема, знаходячись в під`їзді на 9 поверсі вказаного будинку, потерпілий на місці показав, що в той день, приблизно о 04:00 ранку, вийшовши до коридору зі своєї квартири, виявив раніше незнайомого йому громадянина, який представився ОСОБА_16 та розповів потерпілому про себе. Після цього вони удвох сходили до аптеки, купили шприц для ОСОБА_16 та повернулись на 9 поверх під`їзду будинку, де проживає потерпілий. В коридорі, де розташований ліфт, освітлення відсутнє, ближче до виходу на балкон ОСОБА_15 почав підготовлювати шприц для використання та попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон, щоб підсвітити. ОСОБА_10 надав мобільний телефон з увімкненим на ньому ліхтарем, і сам залишився стояти поруч у декількох метрах від ОСОБА_16 . Після цього ОСОБА_15 підійшов до дверей балкону, які не були зачинені на замок, роблячи вигляд, що підсвічує, а потім різко відчинив вказані двері. Потерпілий побачив як двері вже зачиняються. Спочатку подумав, що можливо ОСОБА_15 вийшов покурити, але потім не дуже швидко, адже був в стані легкого алкогольного сп`яніння, вибіг за ОСОБА_16 через двері на балкон, що веде до сходового майданчику. При цьому кричав, щоб ОСОБА_15 зупинився, проте на балконі він побачив мерехтіння ліхтаря його мобільного телефону на сходовому майданчику поверхами нижче та зрозумів, що ОСОБА_15 побіг вниз сходами. Він спустившись на 8 поверх, обійшов його, проте ОСОБА_16 там не було. (а. 86-89 матеріалів к.п. №0000081);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 19.02.2021 за участі потерпілого ОСОБА_10 , в ході проведення якого останній упізнав ОСОБА_8 як особу, яка 15.01.2021, приблизно о 04:20 за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 108, шахрайським шляхом заволоділа належним йому мобільним телефоном «Хiaоmі Redmi Note 5 Pro» (а. 55-60 матеріалів к.п. № НОМЕР_7 );

-даними протоколу огляду місця події від 05.02.2021, в ході проведення якого ОСОБА_17 в приміщенні ВП №1 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області добровільно видав мобільний телефон «Хiaоmі Redmi Note 5 Pro» чорного кольору, imei: НОМЕР_5 , адже дізнався, що вказаний телефон належить іншій особі, у якої його було здобуто незаконним шляхом. Постановою слідчого від 05.02.2021 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом (а. 23-25, 28 матеріалів к.п. №0000081);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2021 за участі свідка ОСОБА_17 , який упізнав на фотознімку із зображенням ОСОБА_8 як хлопця, який 15.01.2021, приблизно о 07:30 за адресою: АДРЕСА_6 запропонував йому обміняти його старий мобільний телефон «Zte Blade» з доплатою у розмірі 500 грн. на мобільний телефон «Хiaоmі Redmi Note 5 Pro», imei: НОМЕР_5 (а. 26-27 матеріалів к.п. № НОМЕР_7 ).

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який, будучи допитаний судом, зазначив, що з ОСОБА_8 був раніше знайомий приблизно пів року, у них є спільні знайомі. Якось взимку вранці ОСОБА_8 прийшов до нього, приніс мобільний телефон китайського виробництва «Хiaоmі», темного кольору, та залишив у нього, а взамін попросив інший телефон, щоб бути на зв`язку. Він погодився, дав йому свій старий телефон. Про походження вказаного телефону ОСОБА_8 не розповів, сказав, що це його телефон. Здається, ОСОБА_8 пропонував йому придбати вказаний телефон, але він не вмикався. На його думку, ОСОБА_8 прийшов саме до нього, адже він знав, що у нього є гроші, щоб позичити (а.с. 185-188 т.3);

-висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/3870-ТВ від 23.02.2021, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Хiaоmі Redmi Note 5 Pro 3/32 Gb», без урахування вартості комплектних периферійних пристроїв, на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 15.01.2021 становить 2058,00 грн. (а. 62-69 матеріалів к.п. №0000081).

Дослідивши та надавши належну оцінку всім зібраним у справі доказам, які безперечно викривають обвинуваченого у вчиненому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність виши ОСОБА_8 у відкритому викраденні майна потерплого ОСОБА_9 , а також заволодінні майном ОСОБА_10 шляхом обману, вчиненого повторно.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, підстав не вбачається.

З урахуванням викладеного, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а інший - до нетяжких злочинів; форму вини - прямий умисел; кількість епізодів -два; конкретні обставини кримінальних правопорушень; дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, звільнившись востаннє з місць позбавлення волі в червні 2020 року за відбуттям строку покарання, вже у листопаді цього ж року вчинив новий аналогічний тяжкий злочин проти власності, а в подальшому, менш ніж через два місці після цього вчинив ще один злочин, що свідчить про стійку настанову на скоєння кримінальних правопорушень відповідної категорії та суспільну небезпечність обвинуваченого; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання, за своїм видом і розміром, у тому числі за сукупністю злочинів, є справедливим і підстав для його пом`якшення не вбачає.

Щодо посилань сторони захисту на те, що обвинувачений має ряд хронічних захворювань, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання.

Крім того слід відзначити, що матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження неможливості у зв`язку із захворюванням відбувати покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання, за своїм видом і розміром, є справедливим і підстав для його пом`якшення не вбачає.

Що стосується доводів апеляційних скарг сторони захисту про необхідність визначення початку строку покарання саме з дати затримання обвинуваченого, то вони є необґрунтованими.

Визначаючи відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтовано послався на практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного - 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, судом першої інстанції було зараховано у строк покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 27.01.2021.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку за доводами апеляційних скарг, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 лютого 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 січня 2021 року по 21 грудня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: