УХВАЛА

Справа № 614/965/16-к

Провадження 1-кп/621/76/23

18 жовтня 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

потерпілий - ОСОБА_5 (не з`явився)

зі сторони захисту :

обвинувачений - ОСОБА_6

захисники обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_7

обвинувачена - ОСОБА_8

захисники обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №614/965/16к (провадження ЄРДР №0000417 від 10.09.2016 року) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 121, ч.4 статті 187 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває зазначена кримінальна справа.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18.10.2023 року після виходу суду до нарадчої кімнати постановлено відновити з`ясування обставин і перевірку їх доказами в зв`язку з необхідністю перевірки обставин, що виключають участь головуючого судді у справі, які не були встановлені під час судового розгляду.

В судовому засіданні головуючий по справі повідомив про наявність підстав, визначених п.2 частини першої статті 75 КПК України, що виключають участь судді у розгляді справи та зобов`язують заявити самовідвід, який в подальшому має бути розглянутий іншим суддею цього ж суду.

Учасники справи не заперечували проти відкладення судового розгляду в зв`язку з необхідністю вирішення заяви про самовідвід.

Прокурор просив розглянути питання про продовження обвинуваченим дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який спливає 18 жовтня 2023 року.

Одночасно захисником ОСОБА_10 заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на менш суворий у виді особистого зобов`язання. В обґрунтування клопотання зазначила, що судовий розгляд провадження відбувається протягом тривалого часу, обвинувачений, з урахуванням застосовних до нього положень ч.5 статті 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 - з розрахунку один день тримання під вартою/2 дні позбавлення волі) вже відбув більше 7 років покарання у виді позбавлення волі, свою провину в інкримінованому правопорушенні визнає в повному обсязі й не має наміру ухилятися від явки до суду, чинити тиск на потерпілого й свідків, тощо, в зв`язку з чим просила змінити запобіжний захід на менш суворий у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_12 заявила письмове клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на менш суворий у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування клопотання зазначила, що судовий розгляд провадження відбувається протягом тривалого часу, обвинувачена здійснює догляд за старенькою свекрухою, має дитину, яка на момент вчинення кримінального правопорушення була неповнолітньою, має постійне зареєстроване місце проживання, свою провину в інкримінованому правопорушенні визнає в повному обсязі й не має наміру ухилятися від явки до суду, чинити тиск на потерпілого й свідків, тощо, в зв`язку з чим просила змінити запобіжний захід на менш суворий, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_13 підтримала клопотання захисника та просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу обвинуваченим.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбаченічастиною першоюцієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі й особливо тяжкому, за які законом передбачено покарання від 8 до 15 років. На момент вчинення правопорушення в силу статті 89 Кримінального кодексу вважався таким, що не має судимості. На даний час одружений, має постійне місце проживання.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання від 4 до 8 років. На момент вчинення правопорушення є не судимою особою, вдова, має сина, зареєстроване місце проживання.

14.09.2016 року ОСОБА_6 затриманий за підозрою у вчиненні злочину в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України. (т.2, а.с.103) 15.04..2020 року ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області обвинуваченому був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 2 місяці. (т.4,а.с.65-66)

Обвинувачена ОСОБА_8 взята під варту в залі суду 19.09.2017 року на виконання вироку Балаклійського районного суду Харківської області, який було скасовано судом апеляційної інстанції. 27.01.2020 року ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_8 був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 2 місяці. (т.3, а.с.155-159)

Під час нового розгляду справи у Зміївському районному суді Харківської області обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_8 неодноразово до суду не з`являлися, і забезпечення їх явки в судове засідання окрім, як шляхом затримання з метою приводу, не видавалося за можливе, в зв`язку з чим судом було обрано запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою, а отже наявні ризики, визначені статтею 177 КПК України, а саме: ризик переховування від суду чи перешкоджання провадженню іншим чином.

На даний час вирок у відношенні обвинувачених не ухвалено, судовий розгляд триває.

Відповідно до ч.1 статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо сторона обвинувачення доведе поза розумним сумнівом, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Однак, Європейський Суд з прав людини в рішенні «Смірнов проти Росії» від 24.07.2003 року вказав на необхідність перевірки підстав тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності відповідних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають над інтересами поваги до особистої свободи. Заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені статтею 177 КПК України, зменшилися та не виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 статті 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку.

За таких обставин, з урахуванням тривалості судового розгляду, але наявності ризику переховування від суду та можливості перешкоджання обвинуваченими судовому розгляду, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у виді домашнього арешту цілодобово з покладенням обов`язків, визначених ч.5 статті 194 КПК України.

Відповідно до положень статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Змінюючи обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України..

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 314-316, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Судове засіданні по справі відкласти до вирішення питання про самовідвід головуючого у справі.

Клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний стосовно нього запобіжний захід - тримання під вартою на домашній арешт зі встановленням заборони залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного ранку.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч.5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою, або повідомляти про неможливість прибуття;

- повідомляти про зміну місця проживання та засобів зв`язку слідчого, прокурора чи суд.

- не залишати визначене ухвалою місце постійного проживання цілодобово без дозволу суду.

- утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілим та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обраний стосовно неї запобіжний захід - тримання під вартою - на домашній арешт зі встановленням заборони залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного ранку.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, визначені ч.5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою, або повідомляти про неможливість прибуття;

- повідомляти про зміну місця проживання та засобів зв`язку слідчого, прокурора чи суд

- не залишати визначене ухвалою місце постійного проживання цілодобово без дозволу суду.

- утримуватися від спілкування (будь-яким чином, в тому числі за допомогою телефонних та електронних засобів зв`язку) з потерпілим та свідками, окрім спілкування з визначеними особами виключно під час судового розгляду.

Попередити обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити 2(два) місяці, тобто до 18 грудня 2023 включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направити до Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області - до виконання.

Копію ухвали після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам, та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор № 27» - до відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складено 18.10.2023.

Суддя ОСОБА_1