Справа № 496/5772/21
Провадження № 1-кп/496/234/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі колегії суддів:

Судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження № 0000156 від 18.06.2021 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин, Вінницької області, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, не працюючого, пенсіонера за вислугою років, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що в період часу з 21:00 години 17.06.2021 року по 01:00 годину 18.06.2021 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, умисно, з метою спричинення смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 , наніс останній чисельні удари руками, ногами, дерев`яним циліндром та твердим тупим предметом, що має або нечітке ребро, або форму вузького циліндру в область голови, тулуба, кінцівок та тім`яно-потиличної ділянки голови, завдавши при цьому поєднану закриту травму голови та тулубу у вигляді забійних ран голови, переламу кісток склепіння та основи черепу, переламу тіла нижньої щелепи, дифузного крововиливу під м`які мозкові оболонки головного мозку, забою головного мозку, крововиливу у шлуночки мозку, множинні перелами ребер та грудини, що призвело до розвитку травматичного шоку, в наслідок чого настала смерть ОСОБА_8 - матері обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині не визнав, та коли суд, відповідно до обраного порядку дослідження доказів, дійшов до допиту обвинуваченого, він відмовився надавати будь-які пояснення.

Потерпіла ОСОБА_9 подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, просила покарання призначити у відповідності закону. Підтримала поданий нею цивільний позов (т. 2 а.с. 2).

За клопотанням прокурора, в судовому засіданні були дослідженні наступні докази:

- витяг з ЄРДР щодо внесення відомостей про кримінальне провадження № 0000156 від 18.06.2021 р., відповідно якого 18.06.2021 року до ЧЧ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, за номером 102 надійшло повідомлення, про те що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками насильницької смерті(т. 2 а.с. 6);

- повідомлення № 73590992 від 18.06.2021 р. на службу «102» здійсненне заявником - ОСОБА_7 щодо раптової смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2. (т. 2 а.с. 7);

- заява про дозвіл на проведення огляду будинку від ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 8);

- протокол огляду місця події від 18.06.2021 року з фото-таблицею до нього, згідно якого, місцем події є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власником кого є ОСОБА_7 . В ході огляду місця події у будинку було виявлено та вилучено: ланцюжок виготовлений із золота та сережка, сережку виготовлену із золота, відламок скла, 5 змивів на марлеві тампони, палицю (брусок) виготовлений з дерева, червону футболку, блузку білого кольору, джинси блакитного кольору, куртку білого кольору. Також, оглянуто та зафіксовано на фото - вхідні ворота та замок хвіртки без будь-яких пошкоджень, дворову територію, де було виявлено труп потерпілої ОСОБА_8 , сліди бурого кольору на подвір`ї та на порозі вхідних дверей домоволодіння, а також детальне зображення сліду бурого кольору, що був виявлений та вилучений з дверної коробки з лівого боку в коридорі домоволодіння, виявлено та оглянуто розбите скло зі слідами рідини бурого кольору у приміщенні будинку, виявлено сліди бурого кольору на килимі в приміщенні кімнати № 3 будинку, та в приміщенні кімнаті № 4 будинку виявлено сережку, що була виявлена на кріслі з правового боку при вході в кімнаті (т. 2 а.с. 9-30);

- акт застосування службової собаки № 3848 від 18.06.2021 року в будинку за : АДРЕСА_1 , відповідно якого, службова собака за кличкою «Байра», від тіла трупа жінки на подвір`ї будинку почала роботу, вийшла з подвір`я і повернула ліворуч та пройшла 10 м., повернула назад до подвір`я та зайшла спочатку у літню кухню, потім до будинку, де і закінчила свою роботу (т. 2 а.с. 31);

- ухвала слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.06.2021 року про арешт майна (т. 2 а.с. 32);

- постанова слідчого про визнання речовими доказами речей та предметів, вилучених під час огляду місця події 18.06.2021 року та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 11.09.2021 року та квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 162 (т. 2 а.с. 33-34);

- протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 від 18.06.2021 року, під час якого також, було здійснено обшук затриманого ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено: футболку, спортивні штани, чоловічі капці, зрізи піднігтьового вмісту, змиви правої та лівої руки, шорти (т. 2 а.с. 35-39);

- ухвала слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.06.2021 року про арешт майна (т. 2 а.с. 76);

- постанова слідчого про визнання речовими доказами речей та предметів, вилучених після затримання ОСОБА_7 під час його обшуку, доказами та долучення їх до матеріалів кримінального провадження від 11.09.2021 року та квитанцією про отримання на зберігання речових доказів № 168 (т. 2 а.с 77, 78);

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.09.2021 року та відеозапис до нього, відповідно до якого ОСОБА_7 пояснив, що 17.06.2021 року о 03:30 год. ранку знаходився у літній кухні, не спав, пішов до будинку розбудив дружину та доньку, викликав таксі, біля 04:00 год. ранку повіз дружину з донькою на залізничний вокзал. На маршрутці приїхав додому, випив десь 150 грам горілки та біля 04:00 ранку ліг спати. Прокинувся, вже темніло та пішов до будинку насипати собаці корм, сів на диван біля собаки та почав її гладити. З іншої кімнати в коридор до нього підійшла мати - ОСОБА_8 та почала його сварити. Тоді він піднявся з дивана та хотів піти, в цей час до нього підійшла мати та потягнула його за руку, ОСОБА_7 відштовхнув її та вона впала на скло між дверима. ОСОБА_7 почав уходити, побачивши, що мати почала вставати, він пішов до літньої кухні та ліг спати. В ночі він прокинувся та побачив, що біля входу в літню кухню на підлозі в дворі лежить мати, а біля неї кров. ОСОБА_7 взяв лінолеум, що висів поряд та постелив його та переклав на нього тіло, щоб на нього не текла вода та подзвонив 102. Можливо після цього вжив алкоголь. Що трапилось з матір`ю не знає (т. 2 а.с. 79-83);

-протокол проведення слідчого експерименту від 24.11.2021 року проведеного за адресою: АДРЕСА_2 та відеозапис до нього, за участі свідка ОСОБА_10 , в присутності двох понятих, який пояснив, що мешкає напроти огороду будинку АДРЕСА_3 , де з його слів мешкає сім`я ОСОБА_9 , а саме дружина, чоловік, жінка похилого віку та дитина. 17.06.2021 року у другій половині дня він працював у себе на городі, а напроти, де знаходиться огород та будинок сім`ї ОСОБА_9 , почув якісь крики, а саме жінка кричала «допоможіть, на допомогу, не бий мене», на що свідок звернув увагу. Після цього він вийшов з теплиці, глянув, але що коїться у дворі йому не було видно, тоді він зайшов до теплиці, де продовжив працювати, наскільки він зрозумів, по крикам чоловік бив жінку похилого віку свою маму напевно, бо голос був дорослої жінки, там були скандали та щось трапилось. На вулиці вже темнішало, тому він пішов до будинку, більше нічого не чув (т. 2 а.с. 172-176);

- постанова прокурора Біляївської окружної прокуратури про відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_7 , яке доручено медичному працівнику Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз (т.2 а.с. 84-85);

- протокол отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 25.06.2021 року, під час якого в кабінеті №4 за адресою: АДРЕСА_4 в присутності двох понятих спеціалістом відібрано зразки крові у підозрюваного ОСОБА_7 , які поміщено до пробірки (т. 2 а.с. 86);

- висновок експерта № 457-229/2021 розпочатого 18.06.2021 р. та закінченого 17.07.2021 р. та актами судово-медичного-гістологічного дослідження № 1469/229 від 06.07.2023 року, судово-медичного дослідження № 604 від 23.06.2021 року, судово-медичного дослідження № 312 від 02.07.2021 року та таблицею до нього, згідно чого на підставі постанови слідчого про призначення проведення судово-медичної експертизи від 18.06.2023 року, на підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2., даних матеріалів кримінального провадження, експертом, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження:

а)відкрита черепно-лицьова травма: множинні синці обличчя, три забиті рани №1,2,3 нижньої губи, забита рана №4 тім`яно-потиличної ділянки голови справа, забита рана №5 лівої вушної раковини, дрібнооскольчатий перелом тіла нижньої щелепи зліва, крововиливи в м`які тканини голови, перелом склепіння та основи черепа, крововилив під м`яку мозкову оболонку, контузійні крововиливи головного мозку.

Зазначені ушкодження могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета і предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Згідно даних медико-криміналістичного дослідження (акт №312 отриманий 15.07.2021 р.) «На клапті шкіри тім`яно-потиличної ділянки голови, наданому на дослідження, виявлена одна забита рана, яка могла утворитися внаслідок контактування з твердим тупим предметом, що має або нечітке ребро, або форму вузького циліндру. Індивідуальні особливості травмуючого предмету в ушкодженні не відобразились».

За даними судово-гістологічного дослідження (м`які тканини голови з крововиливами - з нерізко вираженими реактивними змінами та без вираженої клітинної реакції), ушкодження були заподіяні прижиттєво, за хвилини - десятки хвилин до настання смерті потерпілої.

Ушкодження у вигляді множинних синців обличчя, трьох забитих ран №1,2,3 нижньої губи, забитої рани №4 тім`яно-потиличної ділянки голови справа, забитої рани №5 лівої вушної раковини, дрібнооскольчатого перелому тіла нижньої щелепи зліва, крововиливів в м`які тканини голови, перелому склепіння та основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, забою головного мозку складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої черепно-мозкової травми, оцінюється комплексом, було небезпечним для життя і за цим критерієм згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (б, в, г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

б)закрита травма грудей: синець передньої поверхні грудей зліва, синець та садно задньої поверхні грудей справа, переломи 2-4-го лівих ребер, 2-10-го правих ребер, перелом тіла грудини.

Зазначені ушкодження могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета «предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися.

За даними судово-гістологічного дослідження (м`які тканини грудей з крововиливами - з нерізко вираженими реактивними змінами та без вираженої клітинної реакції), ушкодження були заподіяні прижиттєво, за хвилини - десятки хвилин до настання смерті потерпілої.

Ушкодження у вигляді синця передньої поверхні грудей зліва, синця та садна задньої поверхні грудей справа, переломів 2-4-го лівих ребер, 2-10-го правих ребер, перелому тіла грудини складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої травми грудей, було небезпечним для життя і за цим критерієм згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (л,о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

в) множинні синці та садна верхніх та нижніх кінцівок, три різані(згідно морфологічним особливостям - рани з рівними, неосадненими, краями гострими кінцями) рани № 6; №7; №8 правої кисті.

Ушкодження у вигляді синців та саден могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися.

Ушкодження у вигляді різаних ран правої кисті спричинені дією ріжучої кромки гострого предмету, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися.

Виходячи з морфології (синці синє-фіолетового кольору, садна з червоно-коричневим дном нижче рівня неушкодженої шкіри, краї ран рівні, просякнуті темно-червоною кров`ю) спричинені у межах 24-х годин до смерті потерпілої.

Ушкодження у вигляді синців та саден при звичайному своєму перебігу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді різаних ран лівої верхньої кінцівки, при звичайному своєму перебігу, спричиняє розлад здоров`я строком понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п. п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Всі ушкодження у ОСОБА_8 , згідно їх морфологічним особливостям, спричинені за короткий проміжок часу, тому встановити послідовність їх спричинення не представляється можливим.

2(2,3). Смерть ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою у неї поєднаною травмою голови та тулубу у вигляді: забитих ран голови, перелому нижньої щелепи, перелому склепіння та основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, забою головного мозку, множинних переломів правих та лівих ребер, перелому тіла грудини. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 з`явився шок, що підтверджується даними гістологічного дослідження: порушення реологічних властивостей крові (еритроцитарні та лейкоцитарні стази -у просвітах деяких судин) (т. 2 а.с. 93-103, т. 2 а.с. 137-139);

згідно акту судово-медичного дослідження № 2513/229 від 025.06.2021 року, при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_8 в крові етиловий спирт не виявлений (т. 2 а.с. 98);

-висновок експерта № 747-229/2021 початого 23.09.2021 р. закінченого 24.09.2021 р., згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_8 , 1936 року народження, експерт прийшов до наступних підсумків:

1(1). Ступінь виразності трупних явищ встановлений при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 (18.06.2021 р. о 11:10 год.): (при дозованому тиску на трупні плями з силою 2 кг/см2 протягом 3 сек. останні бліднуть і відновлюються через 3 хвилини, трупне заклякання добре і рівномірно виражене, в м`язах обличчя, шиї, верхніх і нижніх кінцівок, гнильні зміни не виражені) дозволяє зробити висновок, що після смерті останньої і до судово-медичної експертизи її трупа теоретично пройшло близько 10-14 годин, тобто смерть могла настати в проміжок часу з 21:00 годин 17.06.21р. по 01:00 годин 18.06.21 р.

2(3). При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження:

а)відкрита черепно-лицьова травма: множинні синці обличчя, три забиті рани №1,2,3 нижньої губи, забита рана №4 тім`яно-потиличної ділянки голови справа, забита рана №5 лівої вушної раковини, дрібнооскольчатий перелом тіла нижньої щелепи зліва, крововиливи в м`які тканини голови, перелом склепіння та основи черепа, крововилив під м`яку мозкову оболонку, контузійні крововиливи головного мозку.

Зазначені ушкодження могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Згідно даних медико-криміналістичного дослідження (акт №312 отриманий 15.07.2021 р.) «На клапті шкіри тім`яно-потиличної ділянки голови, наданому на дослідження, виявлена одна забита рана, яка могла утворитися внаслідок контактування з твердим тупим предметом, що має або нечітке ребро, або форму вузького циліндру. Індивідуальні особливості травмуючого предмету в ушкодженні не відобразились».

Ушкодження у вигляді множинних синців обличчя, трьох забитих ран №1,2,3 нижньої губи, забитої рани №4 тім`яно-потиличної ділянки голови справа, забитої рани №5 лівої вушної раковини, дрібнооскольчатого перелому тіла нижньої щелепи зліва, крововиливів в м`які тканини голови, перелому склепіння та основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, забою головного мозку складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс закритої черепно-мозкової травми, оцінюється комплексом, було небезпечним для життя і за цим критерієм згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (б, в, г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

б)закрита травма грудей: синець передньої поверхні грудей зліва, синець та садно задньої поверхні грудей справа, переломи 2-4-го лівих ребер, 2-10-го правих ребер, перелом тіла грудини.

Ушкодження у вигляді синців та саден могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути руки. ноги.

Ушкодження у вигляді синця передньої поверхні грудей зліва, синця та садна задньої поверхні грудей справа, переломів 2-4-го лівих ребер, 2-10-го правих ребер, перелому тіла грудини складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс травми грудей, було небезпечним для життя і за цим критерієм згідно з п. 2.1.1 (а)і п. 2.1.3 (л,о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень - має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

в) множинні синці та садна верхніх та нижніх кінцівок, три різані(згідно морфологічним особливостям - рани з рівними, неосадненими, краями гострими кінцями) рани № 6; №7; №8 правої кисті.

Ушкодження у вигляді синців та саден могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути руки, ноги.

Ушкодження у вигляді синців та саден усі разом, та кожне окремо, при звичайному своєму перебігу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Ушкодження у вигляді різаних ран лівої верхньої кінцівки, при звичайному своєму перебігу, спричиняє розлад здоров`я строком понад 6-ть днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п. п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

3(2). Виходячи з локалізації, характеру, механізму утворення ушкоджень виявлених при судово-медичній експертизі трупа. ОСОБА_8 виключається можливість спричинення всіх ушкоджень, ногами та руками (т. 2 а.с. 104-107);

- висновок експерта № 253 розпочатого 02.11.2021 р. закінченого 23.11.2021 р., відповідного якого на підставі висновку експерта №457-229/2021 від 18.06.-17.07.2021р., у постраждалої ОСОБА_8 описані наступні ушкодження:

А) закрита черепно-лицева травма у вигляді: синця (1) лобової ділянки справа, синця (1) у проекції зовнішнього кута правої брови, синця (1) у правій навколоорбітальній ділянці, синця (1) лівої навколоорбітальної ділянки, синця (1) лівої скроневої ділянки з переходом на виличну та щочну ділянки, синців (2) у проекції підборіддя, дрібноуламковий перелом тіла нижньої щелепи зліва, |синця (1) нижньої губи, забійні рани (3) нижньої губи, забійної рани (1) тім`яно-потиличної ділянки голови справа, забійної рани (1) лівої вушної раковини, крововиливів у м`які тканини лобово-скроневої ділянки справа, тім`яно-потиличної ділянки справа, лобово-тім`яно- потиличної ділянки зліва, перелому кісток основи та склепіння черепу, крововилива під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний), забою головного мозку правої скроневої частки, крововилива у шлуночки головного мозку.

Б) Закрита травма грудної клітини у вигляді синця (1) передньої поверхні грудної клітини у проекції лівої середньо-ключичної лінії, синця (1) із садном на задній поверхні грудної клітини поміж правими пахвовою та лопатковою лініями у проекції 9-10 ребер, переломів лівих ребер: 2,3-го по навкологрудинній лінії, 3,4-го по серединно-ключичній, переломів правих ребер: 2-5-го по середньоключичній, 4- 10-го по передній пахвовій лінії, перелома грудини поміж 2-3-м міжребір`ям.

В) Травма кінцівок у вигляді синця (1) передньо-зовнішньої поверхні правого плеча, синців (2) зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу, синця (1) з множинними саднами на задній поверхні правого передпліччя, синця (І) зовнішній поверхні правого передпліччя, синця (1) передній поверхні правого передпліччя, різаних ран (3) тильної поверхні правої кисті, синеців (2) зовнішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синців (2) долонної поверхні лівої кисті, синця (1) передній поверхні правого колінного суглобу.

Ушкодження голови, тулуба, кінцівок, окрім забитої рани тім`яно- потиличної ділянки голови та різаних ран правої кисті, утворилися в результаті дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відтворилися. Комісія експертів не виключає можливість утворення вище перелічених ушкоджень за рахунок ударів руками або ногами, а деякі з них могли утворитися і при падінні.

Однак, враховуючи масивність ушкоджень, розмір синців у проекції переломів, комісія експертів не виключає можливості утворення дрібно уламкового перелому тіла нижньої щелепи, багато уламкового перелому лівої скроневої кістки, переломів лівих ребер: 2,3-го по навкологрудинній лінії, 3,4-го по серединно-ключичній, а також синця передньо-зовнішній поверхні правого плеча, наданим дерев`яним циліндром.

За даними судово-медичного дослідження №509 від 03.11.- 05.11.2021р., забита рана тім`яно-потиличної ділянки голови могла утворитися внаслідок контакту з твердим тупим предметом, що має або нечітке ребро, або форму вузького циліндру, індивідуальні особливості травмуючого предмету в ушкодженнях не відобразилися. Можливість спричинення даної забитої рани надісланим на експертизу дерев`яним циліндром є малоймовірною.

Різані рани правої кисті утворилися за рахунок дії гострого предмета, що має ріжучу кромку.

Визначити «силу прикладання» удару комісія експертів не має можливості, внаслідок відсутності відповідних методик.

Згідно даних висновку експертизи №457-229/2-21 від 18.06.-17.07.2021р., комісія експертів не має можливості встановити точну давність та послідовність утворення описаних у постраждалої ОСОБА_8 ушкоджень, тому що при проведенні первинної судово-медичної експертизи не було відібрано достатньо біологічного матеріалу для проведення судово- гістологічного дослідження з метою встановлення давності ушкоджень. Однак, враховуючи макроскопічний опис ушкоджень, а також мікроскопічний опис деяких об`єктів, комісія експертів не виключає можливості того, що з моменту утворення ушкоджень до моменту настання смерті пройшло не більше двох годин.

Синці утворилися у місці прикладання травмуючої сили за рахунок дії тупого, твердого предмету, який діяв під прямим кутом, садна утворилися у місці прикладання травмуючої сили за рахунок дії тупого твердого предмета під гострим кутом.

Визначити точне взаємне розташування предмета і потерпілої ОСОБА_8 під час заподіяння їй тілесних ушкоджень комісія експертів не має можливості; проте, травмуючий предмет діяв у ділянку тіла, на якій знайдені ушкодження.

Враховуючи наявність ушкоджень на всіх поверхнях тіла потерпілої ОСОБА_8 , комісія експертів може дійти до наступного, що взаємне розташування потерпілої під час контакту з травмуючим предметом неодноразово змінювалося.

Ушкоджень, характерних для падіння з прискоренням у постраждалої ОСОБА_8 не описано.

Ушкодження, які описані на кінцівках постраждалої ОСОБА_8 могли бути утворені при самозахисті постраждалої.

2(3). Згідно висновку експерта смерть постраждалої ОСОБА_8 знаходиться у причинному зв`язку із поєднаною закритою травмою голови та тулубу у вигляді забійних ран голови, перелому кісток склепіння та основи черепу, перелому тіла нижньої щелепи, дифузного крововилива під м`які мозкові оболонки головного мозку, забою головного мозку, крововилива у шлуночки мозку, множинних переламів ребер та грудини. Дана травма призвела до розвитку травматичного шоку, який і став безпосередньою причиною смерті.

3(5) Враховуючи морфологію, локалізацію ушкоджень, потерпіла ОСОБА_8 після отримання тілесних ушкоджень могла вчиняти будь-які дії до моменту втрати свідомості.

5(15). Враховуючи масивність та поєднанність ушкоджень, можливість врятувати життя ОСОБА_8 при наданні їй своєчасної допомоги є маловірогідною (т. 2 а.с. 108-125);

- висновок експерта № 127 початого 18.06.2021 р. закінченого 20.07.2021 р., згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи, за фактом спричинення громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тілесних ушкоджень, експерт дійшов до наступних підсумків:

1. У громадянина ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження: синець лівого променезап`ястового суглоба та садна тильної поверхні правої кисті. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості, яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. Не виключно, що такими предметами могли бути руки, краї нігтьових пластинок та ін.

Вищевказані ушкодження, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень (синець синюшного- фіолетового кольору, садна вкриті кірками червоно-коричневого кольору, які виступають над рівнем оточуючої шкіри) слід вважати, що вони виникли приблизно за 1-3 доби до початку проведення обстеження, тобто могли бути спричинені 16.06.2021 року.

2. Терміни «боротьба», «напад» та «самооборона» не є медичними. Висновки правомочний робити слідчий виходячи з описаного ушкодження.

3. Враховуючи характер, локалізацію ушкоджень на тілі громадянина ОСОБА_7 , слід вважати не виключеним утворення останніх при падінні на тверду горизонтальну поверхню з положення стоячи (т. 2 а.с. 125-128);

- висновок експерта № 719 від 25.08.2021р.-30.08.2021 р., та таблицею до нього згідно якого:

3.1. Кров потерпілої ОСОБА_8 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО.

3.2. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

3.3. На 5-ти марлевих тампонах зі змивами, вилученими під час огляду місця події, знайдена кров людини, при дослідженні на групову належність якої виявлено антигени А та В, властиві групі крові АВ за системою АВО у разі походження крові від однієї людини. Не виключається походження крові від потерпілої ОСОБА_8 (носія антигенів А та В).

Походження крові від підозрюваного ОСОБА_7 (носія антигену А) не виключається тільки в якості домішки, у разі походження крові від двох, або більше осіб, при наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події (т. 2 а.с. 140-142);

- висновок експерта № 710 від 25.08.2021 р. - 03.09.2021 р. та таблицею до нього, відповідно якого, кров потерпілої ОСОБА_8 , 1936р.н., відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 , 1964р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На уламку скла, вилученого 18.06.2021р. при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлені антигени А та В (ізогемаглютиніни не виявлені), властиві, у випадку походження крові від однієї особи - групі АВ, у разі походження від двох (та більше) осіб - групам А з ізогемаглютиніном анти-В і В з ізогемаглютиніном анти-А системи АВО.

Таким чином, не виключається походження виявленої крові від потерпілої ОСОБА_8 (носія антигенів А та В). Присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 (носія антигену А) припускається тільки в якості домішки та при наявності у нього пошкоджень із зовнішньою кровотечою на момент події (т. 2 а.с. 143-146), згідно якого встановлено, що на уламку скла, вилученого при огляді місця події, виявлено кров потерпілої ОСОБА_8

- висновок експерта № 717 від 25.08.2021 р. - 06.09.2021 р. та таблицю до нього, відповідно якого, кров потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО.

На шортах підозрюваного ОСОБА_7 знайдена кров людини, в якої виявлені антигени А та В, властиві групі крові АВ системи АВО, у разі походження крові від однієї особи, у тому числі від потерпілої ОСОБА_8 , яка має означену групу крові. Присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 , як носія антигену А у якості домішки, не виключається при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події.

На спортивних штанах підозрюваного ОСОБА_7 кров не знайдено (т. 2 а.с. 147-150);

- висновок експерта № 758 від 22.09.2021 р. - 08.10.2021 р. та таблицю до нього, відповідно якого, кров потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічною системою АВО(згідно з висновком експерта №647 21.08.2021р. судово-медичної експертизи відділення судово-медична імунології бюро).

На жіночих футболці червоного кольору та куртці білого кольору, вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдена кров людини, в якій виявлені антигени А, В, властиві групі крові АВ за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_8 , яка має означену групу крові, у разі походження крові від однієї особи. Присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 , як носія антигена А(згідно висновку експерта № 647 від 21.08.21pi. можлива у якості домішки при наявності у нього тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечою на момент події, якщо походить від двох та більше осіб (т. 2 а.с. 151-154);

- висновок експерта № 602 від 02.07.2021 р. - 07.07.2021 р. та таблицю до нього, відповідно якого, кров підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 2 а.с. 155-156);

- висновок експерта № 329 від 01.07.2021 р. - 13.07.2021 р. та таблицею до нього, згідно якого на клапті шкіри тім`яно-потиличної ділянки голови, вилученому від трупа ОСОБА_8 , виявлена одна забита рана, яка могла утворитися в наслідок контактування з твердим тупим предметом, що має або нечітке ребро, або форму вузького циліндру. Індивідуальні особливості травмуючого предмету в ушкодженні не відобразились. Можливість спричинення вищеописаної забитої рани, представленим на експертизу дерев`яним циліндром є малоймовірною (т. 2 а.с. 164-168);

- висновок експерта № 647 від 26.06.2021 р. - 12.08.2021 р. та таблицею до нього, відповідно якого, кров потерпілої ОСОБА_8 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО.

Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.

На фрагменті дерев`яного бруска, вилученого під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , знайдені сліди крові людини, при визначенні групової залежності якої виявлені антигени А та В, властиві групі крові АВ за системою АВО (якщо кров походить від однієї людини). Не виключається походження крові від потерпілої ОСОБА_8 , також носія антигенів А та В. Походження крові від підозрюваного ОСОБА_7 (носія антигену А) не виключається тільки у якості домішки, у разі походження крові від двох, або більше осіб, при наявності у останнього пошкоджень з зовнішною кровотечою на момент події (т. 2 а.с. 169-171);

- висновок експерта № 390 від 06.08.2021 р. - 08.09.2021 р. та фото-таблицею до нього, згідно якого на куртці виявлені накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з кров`ю, які представлені:

- на передній поверхні лівої поли куртки, на спинці справа і зліва, а також на всіх поверхнях лівого рукава визначаються ділянки просочування речовиною, схожою з кров`ю, від зовнішніх шарів до внутрішніх;

- на внутрішній поверхні спинки, в її верхній третині, визначаються слабо контрастні ділянки просочування від внутрішніх шарів назовні:

- на спинці куртка, в її верхній третині, а також на задній поверхні рукавів розташовані бризки, які могли бути утворені в результаті падіння частинок речовини червоно-коричневого кольору, схожої з кров`ю, на поверхні куртки, звернені до джерела слідоутворення та краплі, які могли бути утворені при попаданні частинок рідини, схожої з кров`ю, на слідосприймаючу поверхню куртки, з різної висоти, від 10 см до 50 см;

- на спинці куртки, в її середній третині, розташовані поверхневі накладання, які представлені групами помарок, які могли бути утворені в результаті динамічного контактування з поверхнею, забрудненою речовиною, схожою з кров`ю. Нашарувань речовини, схожої з кров`ю на куртці, за Іншим механізмом слід утворення не виявлено.

На футболці, по всіх її поверхнях, розташовуються накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, які представляють собою ділянки просочування від зовнішніх шарів до внутрішніх та навпаки. Нашарувань речовини, схожої з кров`ю на футболці, за іншим механізмом слід утворення не виявлено.

На брюках з брючним ременем виявлені накладення речовини червоно- коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, які представлені:

- на передній і задній поверхнях обох половинок брюк, переважно на лівій, в області пояса та донизу від нього, на відповідних ділянках брючного ременя, частково з переходом на задню поверхню лівої половинки, в верхніх відділах, а також в нижніх відділах лівої половини брюк, розташовані накладення речовини червоно-коричневого кольору, схожої з підсохлою кров`ю, у вигляді ділянок просочувань, які переходять одна в іншу, від зовнішніх шарів до внутрішніх;

- на передній і задній поверхнях обох половинок брюк, в усіх відділах, визначаються чисельні накладення речовини, схожої з кров`ю, які представлені бризками, що могли бути утворені в результаті падіння частинок речовини червоно-коричневого кольору, схожої з кров`ю, на поверхню брюк, звернеш до джерела слідоутворення;

- на передній поверхні правої половини брюк та на задній поверхні правої і лівої половин брюк наявні численні патьоки, які могли бути утворені від стікання речовини, схожої з кров`ю, при попаданні на похилу слідосприймаючу поверхню, в напрямку зверху донизу та декілька справа наліво (відносно поверхні брюк);

- на передній поверхні лівої половини брюк, в середній та нижній третинах, визначаються помарки які могли бути утворені в результаті динамічного контактування з поверхнею, забрудненою речовиною, схожою з кров`ю. Нашарувань речовини, схожої з кров`ю на брюках, за іншим механізмом слід утворення не виявлено (т. 2 а.с. 157-163, т. 3 а.с. 4-6);

- висновок судово-психіатричних експертів № 469 від 26.08.2021 року, згідно якої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічний психічним розлад, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, виявляв клінічні ознаки: «Розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності (активна залежність)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F10.24 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-то перегляду), які за глибиною та ступенем виразності не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На час який відноситься до вчинення інкримінованого йому діяння підозрюваний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився у стані амнестичної форми простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, при цьому його дії не були обумовлені маяченням, обманами сприйняття, афективними розладами та кількісно порушеною свідомістю, тому за своїм психічним станом він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час підозрюваний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , також на хронічний психічний розлад, недоумство, інший, у тому числі тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності не страждає, виявляє клінічні ознаки: «Розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності у теперішній час утримання в умовах, що виключають вживання» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики Р10.21 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), які за глибиною та ступенем виразності не позбавляють його і здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Підозрюваний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях, здатний правильно сприймати обставини, які мають значення у справі і надавати про них свідчення та стати перед судом.

Підозрюваний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с. 177-181);

-постанова слідчого про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 29.07.2021 року (т. 2 а.с. 182-183);

-рапорт працівника поліції ОСОБА_12 від 18.06.2021 року щодо отримання від ОСОБА_7 інформації про ушкодження, а саме: подряпин тильної сторони кисті правої руки, а також потертостей зап`ястка лівої руки, які за словами ОСОБА_7 були отриманні ним самостійно 16.06.2021 року у зв`язку з роботою на городі за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , та пояснення ОСОБА_7 , відповідно яких він пояснив, що ушкодження на лівій та правій руках отриманні внаслідок роботи на городі 16.06.2021 року за адресою його проживання. Заходів фізичного чи психологічного впливу від співробітників поліції відносно нього не здійснювалось. Висновком за результатами перевірки ЖЕО № 3855 від 18.06.2021 року за фактом отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , за результатами якого, вини співробітників ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за фактом ушкоджень ОСОБА_7 немає. (т. 3 а.с. 1, 2, 3);

-висновок експерта № 711 (почата експертиза 26.08.2021 року), згідно якого на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук підекспертного ОСОБА_7 , вилучених 18.06.2021 р., кров не виявлена (т. 3 а.с. 125-126);

-висновок експерта № 240 (почата експертиза 01.07.2021 року), згідно якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , в об`єктах №1,2 (нумерація відділення судово-медичної цитології) кров та епітеліальні клітини з ядрами епітелію не знайдені (т. 3 а.с. 119-121).

За клопотанням сторони обвинувачення було допитано свідків:

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що біля його будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , оселилась нова сім`я, яка складалась з чоловіка ОСОБА_7 , його дружини ОСОБА_14 , їх доньки ОСОБА_15 та матері ОСОБА_7 - ОСОБА_8 . Їх подвір`я знаходяться в 5 м від його подвір`я. ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативного боку, як конфліктна особа, часто знаходився в стані алкогольного сп`яніння, з їх подвір`я було чути сварки, однак безпосередньо з ним конфлікту не було. Сторонніх людей в подвір`ї ОСОБА_9 свідок ніколи не бачив. В день події поїхав на роботу, повернувся о 19:30 вечора, ліг спати приблизно о десятій вечора та за цей період нічого не чув. Згодом, десь після 02:00 ночі до них в будинок завітала поліція та повідомила, що по сусідству знайдено труп жінки. Після цього він пішов подивитись, що відбувається в сусідньому подвір`ї, стоячи за парканом, побачив у дворі будинку знаходиться ОСОБА_7 , його собака та співробітникі поліції. ОСОБА_7 сидів біля маленького будинку, поряд з ним, не лаючи, знаходилась його собака - вівчарка по кличці «Босс», трупу жінки свідок не бачив, було досить темно, співробітники поліції запитали декілька питань і відпустили їх додому. Пояснив, що донька ОСОБА_7 новий рік з 2020 р. на 2021 р. зустрічала у них вдома, оскільки вона боїться п`яного батька. Собака ОСОБА_9 - вівчарка по кличці «Босс», досить агресивна, на сторонніх лається, але до нього із дружиною вона звикла. Також нагадав, що зранку того дня, десь у 04:00 або 05:00 год. чув якісь шум, припустив, що дружина та донька ОСОБА_9 поїхали з будинку, оскільки до цього його син, який спілкується з донькою ОСОБА_7 сказав, що вони збираються до бабусі.

Свідка ОСОБА_10 він знає як сусіда з яким просто вітається інколи, його огород знаходиться десь метрів за 12 від їхнього, вони мають теплицю, якщо сусідка знаходиться в теплиці, то йому добре чути її.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з сім`єю ОСОБА_9 він не спілкувався, вони переїхали до села нещодавно та сім`я складалась із чоловіка, його дружини, їх доньки та літньої жінки. Свідок пояснив, що постійно в селі не проживає, інколи приїжджає до матері. В той день ввечері близько 16:00 - 17:00 год. працював на городі та чув, що в дворі ОСОБА_9 свариться жінка та чоловік, однак йому тяжко було зрозуміти чи літня, чи молода жінка сварилась, на час допиту не пам`ятає точно, що кричала жінка, однак підтверджує, що під час слідчого експерименту повідомляв, що жінка у сварці просила не чіпати її. Собачий лай не чув. Десь о 18:00-19:00 год. на громадському транспорті поїхав до міста.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що працює старшим інспектором-кінологом у кінологічному центрі ГУНП в Одеській області. Оглянувши в судовому засіданні акт про застосування службової собаки 18.06.2023 року, пояснив, що акт складений ним за участі службової собаки, яка є особисто його собакою, яку він навчає з 2 місяців. Вона має сертифікати за класифікацію розшук осіб, приймала участь у чемпіонатах України, за підсумком 2021р. їх команда стала 2-ю в Україні. До його повноважень входило: допомога іншим підрозділам поліції у пошуку, переслідуванні та затриманні злочинців, забезпеченні публічного порядку, патрулювання. З 17 на 18 червня 2021 року, він перебував на чергуванні. Після надходження повідомлення про знаходження тіла жінки, він разом з іншими співробітниками на службовому транспорті направились на місце події. На місці вже працювали СОГ, на подвір`ї було тіло жінки, слідчий попрохала його, як кінолога, закрити собаку, яка перебувала за вхідними дверима будинку, оскільки остання була агресивна, лаяла та перешкоджала здійсненню огляду місця події, тому ОСОБА_17 своїми рухами загнав собаку в одну з кімнат та закрив її там.

Далі поспілкувавшись із слідчо-оперативною групою, було встановлено ознаки насильницької смерті, що стало підставою для застосування спеціально навченої службової собаки для розшуку потенціального злочинця, або маршруту слідування імовірно причетних осіб. Для цього собаці надали можливість обнюхати труп жінки та місцевість біля неї, оскільки знаряддя злочину не було присутнє, після чого собака почала йти слідом по подвір`ю, далі вийшла з нього, пройшла 10 м. від нього, та повернула назад, зайшла до подвір`я, прийшла до літньої кухні, потім до будинку і закінчила свою роботу.

Застосування службової собаки здійснюється з метою встановлення маршруту подальших дій злочинця, або встановлення інших важливих для співробітників СОГ обставин. Такий маршрут службової собаки, як встановлений у складеному ним акті, пов`язаними з тим, що собака слідувала найбільш концентрованим запахом, від подвір`я вона відходила на 10 м. та повернулась назад, отже найбільш концентровані запахи знаходились на подвір`ї. За методологію роботи кінолога вважається, що відхилення собаки близько 10 м. є похибкою, що пов`язано з розсіюванням запахів в атмосфері та не є помилкою, оскільки собака повернулась назад на подвір`я, отже акт застосування собаки говорить про те, що найбільша концентрація запаху була саме на подвір`ї, а не розсіялось, внаслідок того, що злочинець сів до машини та поїхав. Цілком імовірно, що злочинець не покидав місця події. Крім того, Інструкцією передбачено, що співробітники поліції у такому випадку, повинні дочекатися службової собаки, не залишаючи своїх слідів, для того щоб не заважати в подальшому їй здійснити пошук. Чи перебував на місці події ОСОБА_7 , свідок не пам`ятає, також ОСОБА_17 пояснив, що службова собака не обов`язково буде вказувати на місці події саме на злочинця. Свідок також пояснив, що будь-яка собака вважає своїм володінням будинок де проживає, тому буде лаяти на сторонніх.

Свідок ОСОБА_18 , пояснила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 та відповідно до ст. 63 Конституції України відмовилась надавати пояснення щодо обставин кримінального провадження.

За клопотанням сторони захисту, на підтвердження характеристики обвинуваченого був допитаний свідок ОСОБА_19 , який пояснив, що проживає в м. Одеса, працює в ОНМУ завідувач відділу. Знає обвинуваченого з дитинства, оскільки їх батьки дружили та навчались разом, вони добре спілкувались. ОСОБА_7 любив свою дружину, доньку та матір. Сварок між ними не пам`ятає. Мати добре до ОСОБА_7 відносилась. Оскільки свідок з сім`єю в літку проживає в с. Алтестово, то проїздом заїжджають до ОСОБА_9 , перед подією (18.06.2021 року) десь за тиждень був у ОСОБА_9 , вдома була дитина, ОСОБА_8 , обвинувачений, його дружина, конфліктів не було, досі не розуміє як таке могло відбутись, не вірить, що ОСОБА_7 міг таке скоїти. Щодо вживання обвинуваченим алкоголю, то він вважає, що ОСОБА_7 вживав алкоголь, як середньостатистична людина.

За клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 в судовому засіданні, та також за участі слідчих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , було досліджено:

-супровідний лист до постанови про призначення судово-медичної криміналістичної експертизи від 03.08.2021 р. вих. № 61.4-187 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ, відповідно до якого направляється тільки постанова при призначення експертизи, хоча на ньому мається рукописний текст про те, що доставлені постанова і пакет з речовими доказами;

-постанова про призначення судово-медичної експертизи;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. вих. № 61.4-186 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ, відповідного до якого направляється постанова при призначення експертизи та дерев`яний брусок, який опечатано до паперу коричневого кольору. Хоча на ньому мається рукописний текст про те, що доставлена тільки постанова 30.06.2021 р., а брусок знаходиться в «МКБ»;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. вих. № 61.4-191 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ. Захисник зазначив, що направляється постанова при призначення експертизи і шорти синього кольору із слідами речовини бурого кольору, опечатані в паперовий пакет коричневого кольору; спортивні штани опечатані в експертний пакет SUD 3060682, футболка зеленого кольору із слідами речовини бурого кольору, опечатані в паперовий пакет коричневого кольору. При цьому, звернув увагу суду, що ніде в протоколі затримання ОСОБА_7 не вказано, що на вилучених в нього речах були виявлені сліди речовини бурого кольору, а також не вказано в які саме пакети були запечатані вилучені в нього речі. Також, в матеріалах справи відсутній і суду стороною обвинувачення не наданий будь-який протокол огляду цих речей. В постанові про визнання їх речовими доказами від

11.09.2021 р. взагалі не вказаний колір футболки та наявність на речах слідів речовини бурого кольору, а під час огляду місця події була вилучена футболка червоного кольору;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-цитологічної експертизи від 28.06.2021 р. вих. № 61.4-183 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ, згідно якого направляється постанова при призначення експертизи та 2 паперові пакети із зрізами нігтьових пластин з рук ОСОБА_7 ;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. вих. № 61.4-188 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ, згідно якого направляється постанова при призначення експертизи та 2 білих паперових конверти із змивами з рук ОСОБА_7 ;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. вих. № 61.4-180 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ, згідно якого направляється постанова при призначення експертизи та 5 паперових конвертів коричневого кольору із змивами;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. вих. № 61.4-189 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ, згідно якого направляється постанова при призначення експертизи та уламок скла в Паперовому конвертів коричневого кольору;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-медичної криміналістичної експертизи від 28.06.2021 р. вих. № 61.4-184 на ім`я начальника Одеського обласного бюро СМЕ, згідно якого направляється постанова при призначення експертизи та дерев`яний брусок, який опечатано до паперу коричневого кольору;

-супровідний лист до постанови про призначення судово-медичної експертизи від 18.06.2021 р. вих. № 61.4-2915 на ім`я Біляївського районного бюро СМЕ, згідно якого направляється тільки постанова на 2 арк.:

-постанова про призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 від 18.06.2021 р., в резолютивній частині якої вказано, що для «для проведення якої залучити експерта Біляївського районного бюро СМЕ», тобто персонально експерт не вказаний;

-постанова про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_7 від 18.06.2021р. В резолютивній частині якої вказано, що для «для проведення якої залучити експерта Біляївського районного бюро СМЕ», тобто персонально експерт не вказаний. Згідно постанови експерту направляється для дослідження тільки ОСОБА_7 . Будь-які інші матеріали експерту не надаються та не надсилаються. При цьому будь-який супровідний лист до цієї постанови слідчого, як і супровідний лист експерта до висновку експертизи відсутні.

-постанова при призначення судової імунологічної експертизи від 28.06.2021р., в резолютивній частині якої вказано, що призначена судово-цитологічна експертиза. Відповідно до п. 4 резолютивної частини експертам надаються зразки рідкої крові ОСОБА_7 та зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 ;

-постанова про призначення судової імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. по вилученим під час огляд місця події змивах речовини бурого кольору;

-постанова про призначення судової імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. по вилученим під час огляд місця події жіночим речам. Відповідно до резолютивної частини якої на експертизу надаються: жіноча футболка червоного кольору, жіночі джинси блакитного кольору, жіноча куртка білого кольору. Супровідний лист до даної постанови відсутній;

-постанова про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. для встановлення групи крові ОСОБА_7 . При цьому, відповідно до висновку судової імунологічної експертизи № 602, при описі речових доказів зазначено, що зразок крові ОСОБА_7 був вилучений в нього 01.07.2021 р. в умовах відділення судово-медичної імунології ООБСМЕ в присутності слідчого ОСОБА_22 . Але в матеріалах кримінального провадження, в реєстрі матеріалів кримінального провадження відсутній будь-який протокол від 01.07.2021 р. про відібрання зразків крові у підозрюваного ОСОБА_7 а отже згідно думки захисника, експертиза проведена на підставі незаконно вилучених зразків для проведення експертизи;

-постанова про призначення судової психолого-психіатричної експертизи від 29.07.2021р., відповідно до якої згідно думки захисника ця експертиза призначена експертам однієї установи, а проводять її експерти іншої експертної установи;

-постанова від 23.09.2021 р. про призначення додаткової СМЕ для встановлення часу смерті ОСОБА_8 , розмежування тяжкості кожного з тілесних ушкоджень та можливості завдання їх руками і ногами. Захисник зазначає, що в постанові взагалі не вказані матеріали, що надаються експерту. Експерт не попереджається про кримінальну відповідальність;

-супровідний лист від 29.10.2021 р. до постанови про призначення комісійної СМЕ, згідно якої направляються матеріали на 262 арк., постанова, дерев`яний брусок;

-постанова про призначення комісійної судово-медичної експертизи;

- супровідний лист із СМЕ, згідно якого повертаються: матеріали кримінального провадження, брусок, одяг, флеш-носій, при цьому захисник вказує, що одяг і флеш-носій на експертизу не направлялись (т. 3 а.с. 4-33);

- супровідний лист про призначення судової імунологічної експертизи від 28.06.2021 року (т. 3 а.с. 122).

Слідчий ОСОБА_20 , в судовому засіданні пояснила, що є старшим слідчим СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області. Оглянувши в судовому засіданні супровідний лист від 29.10.2021 року за своїм підписом (т. 3 а.с. 26), постанову про призначення комісійної медико-криміналістичної експертизи від 29.10.2021р. (т. 3 а.с. 27-29), та супровідний лист КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 23.11.2021 року (т. 3 а.с. 30), повідомила, що зазначенні документи було складенні нею. Щодо зазначення у супровідному листі СМЕ про повернення матеріалів кримінального провадження із флеш-носієм та одягом пояснила, що можливо матеріали кримінального провадження містили в собі флеш носій із записом, наприклад, слідчої дії, тому повернулось з експертизи з ним. Чи надсилався до експертної установи одяг, вона точно не пам`ятає. В свою чергу вона, як слідчий у даному кримінальному провадженні, на дослідження експертам не ставила питання, які стосуються дослідження одягу, можливо кримінальне провадження повернулась з експертної установи після проведення досліджень по іншим експертизам за вказаним супровідним листом, в якому працівники експертної установи зазначили ці додатки, а можливо це технічна описка.

Слідчий ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що є слідчим СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області. Ознайомившись в судовому засіданні із супровідним листом до постанови про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 р. вихідний № 61.4-186 (т. 3 а.с.7) підтвердила, що супровідний лист складений та підписаний нею. Запис, що міститься на супровідному листі, виконаний робітниками ООБСМЕ, а саме зазначено, що брусок який повинен бути наданий на експертизу знаходиться в медико-криміналістичному бюро, вказані обставини виникли внаслідок того, що вона привезла до виконання декілька постанов, де предметом дослідження є даний брусок, однак приїхала імунолог та сказала, що спочатку буде проведена імунологія, а потім вони самі передадуть брусок з одного відділу експертної установи, до іншого для продовження досліджень, тому на супровідному помічено про отримання лише постанови.

Ознайомившись із супровідним листом від 28.06.2021 р. вихідний № 61.4-184 до постанови про призначення судово-медичної криміналістичної експертизи (т. 3 а.с. 13) пояснила, що експертні дослідження з бруском проводили декілька відділів, які знаходяться в одній установі, зазначений в додатках супровідних листів брусок коричневого кольору виготовлений з деревини фігурує в матеріалах кримінального провадження лише один, а експертиз по ньому вона призначила декілька, надавши їх до виконання відділам експертної установи одночасно. Вищевказані постанови були наданні із супровідними до експертної установи до виконання одночасно.

Ознайомившись із супровідним листом від 28.06.2021 року номер 61.4-191 до постанови про призначення судового-імунологічний експертизи (т. 3 а.с. 8) пояснила, що після затримання підозрюваного в порядку 208 КПК України, слідчий описуючи в протоколі затримання підозрюваного одежу, що була знята з підозрюваного, не вказала, що на ній містяться сліди бурого кольору, а також не здійснила детального опису характерних ознак одягу, не вказала пакування, однак вважає, що заповнила бланк по зразку, крім того в постанові про призначення експертизи зазначила ці дані. Після повернення вказаних речей від експертної установи, де експерти більш детально виконали опис вказаних речей, вона при визнані їх речовими доказами, посилаючись на записи експертів, також вказала, що одяг має сліди бурого кольору.

Що стосується пакування та маркування пакетів, куди була поміщена одежа підозрюваного, яку було вилучено після затримання його в порядку 208 КПК України, то воно відбулось в день затримання.

Також, слідча оглянувши в судовому засідання постанови про призначення проведення судово-медичної експертизи, судових імунологічних експертиз (т. 3, а.с. 14-15, 16-17, 18-19, 20-21, 22-23, 24-25) пояснила, що не зазначення певного експерта в постановах про призначення експертизи із Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, викликано тим, що в установі працює лише один експерт, тому ініціали експерта не уточнені в постановах.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні з приводу вищезазначеного, вважає, що з точки зору практики, такі постанови слідчих про призначення експертиз є правомірними, оскільки дійсно вони повинні надсилатися на Валіховського провулку до експертної установи, а там отримувати вхідний номер, однак далі вони скеровуються до певного експерта чи відділу експертизи. Захисник ОСОБА_6 доповнив, що справа напрявляється для дослідження до експертної установи, де у зв`язку з завантаженістю призначається експерт.

Захисник ОСОБА_6 зауважує що слідчий може призначити конкретного експерта, а в цілому керівник експертної установи призначає експерта для виконання постанови слідчого.

Оглянувши в судовому засіданні висновок експерта № 602 від 02.07.2021 р. - 07.07.2021 р. та таблицю до нього, відповідно якого, встановлювалась група крові підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 155-156), а також постанову про призначення судово-імунологічної експертизи від 28.06.2021 року для встановлення групи крові ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 22) та протокол отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 25.06.2021 року (т. 2 а.с. 86), слідча пояснила, що при відібранні зразків крові ОСОБА_7 , була присутня завідувач імунології ОСОБА_23 , зазначення дати 25.06.2021 р. в протоколі отримання зразків для експертизи є помилкою, оскільки, спочатку нею було складено постанову про призначення експертизи від 28.06.2021 року, потім слідча дізналась відомості про спеціаліста, що буде отримувати зразки, підозрюваний конвоєм направляється до експертної установи, де в умовах відділення судово-медичної імунології ООБСМЕ саме 01.07.2021 року у ОСОБА_7 було відібрано зразки крові.

Оглянувши в судовому засіданні постанову слідчого про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи від 29.07.2021 року (т. 2 а.с. 182-183) та висновок судово-психіатричних експертів № 469 від 26.08.2021 року (т. 2 а.с. 177-181), який відповідно тексту висновку, було виконано на підставі вказаної постанови, слідча пояснила, що в постанові нею не було зазначено адреси експертної установи, однак до виконання постанова була скерована за адресою: АДРЕСА_5 , при цьому на момент складання нею постанови, назва установи була КУ «Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня №1», а вже після направлення висновку слідчому, назва змінилась.

Слідча пояснила, що здійснила направлення усіх матеріалів кримінального провадження, що існували на той час, пояснень щодо відсутності супровідного листа про таке направлення у неї немає. Слідча ОСОБА_21 пояснила, що захисник був відсутнім при огляді місця події.

За наслідком дослідження вказаних у клопотанні захисником документів, суд відзначає, що супровідні листи не є процесуальним рішеннями у розумінні вимог КПК. Процесуальний закон, взагалі не містить вимоги до складання супровідних листів. Ці документи свідчать про дотримання або недотримання органом досудового розслідування певного порядку документообігу, проте їх відсутність не свідчить про те, що органом досудового розслідування було допущено істотні порушення вимог КПК України. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у поставні від 20.11.2023 року у справі № 359/10291/19.

Дійсно у даному кримінальному провадженні було здійснено багато експертних досліджень, які вимагали постановлення на вирішення експертів різних галузей ряду питань, та подальшого направлення матеріалів кримінального провадження і речових доказів, тому суд вважає, що не зазначення певного експерта в постанові, чи описки, такі як зазначення речей та документів, що не є речовими доказами у даній справі, є такими, що в даному випадку мають ознаки формальності, крім того, захисником не доведено, яким саме чином це вплинуло на якість експертних висновків, так само про це не вказано самими експертами.

В тому числі з цих підстав, суд не вважає порушення слідчою вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р. за № 705/3145, щодо оформлення супровідних листів для направлення кримінального провадження до експертної установи такими, що вплинули на правильність експертних досліджень.

Згідно ч. 3 ст. 89 КПК України, сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно ч. 2 вказаної статті суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Захисник звернувся до суду з клопотанням про визнання протоколу огляду місця події від 18.06.2021 року під час якого було поведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 недопустимим доказом у справі. Своє клопотання обґрунтував тим, що протокол не відповідає вимогам ст. 104 КПК України, а саме: не зазначено дані про слідчого та присутніх осіб, при огляді; не вказано, що в слідчий дії приймав участь ОСОБА_7 , хоча він був від початку до кінця, та вже мав статус підозрюваного, йому також не було роз`яснено права, передбаченні ст. 42 КПК України; учасників процесуальної дії не попереджено про фіксацію, характеристики технічних засобів фіксації; не вказана послідовність дій; не вказана спосіб ознайомлення з протоколом його учасників; до протоколу не додано електронний носій на який було зроблено фотознімки та не вказана повна інформація про технічний засіб фіксації слідчої дії; в протоколі не зазначено про його додаток в формі ілюстрованої таблиці. Оскільки, за часом проведення, під час слідчої дії, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, то йому, як підозрюваному не було роз`яснено права та обов`язки. Оскільки, в протоколі затриманні особи було визначено, що ведеться розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 10 років, то відповідно ст. 12 КК України, дане кримінальне правопорушення є особливо тяжким, а отже відповідно ч. 1 ст. 52 КПК України - участь захисника є обов`язковою, а захисника було залучено вже після закінчення слідчої дії, чим порушено право підозрюваного на захист. Також, в матеріалах провадження відсутня ухвала слідчого судді на проведення огляду місця події, що робить проведений огляд на його думку недопустимим доказом (т. 2 а.с. 43-51).

Також, захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_6 було подано клопотання про визнання протоколу затримання ОСОБА_7 у якості підозрюваного від 18.06.2021 р. недопустимим доказом. Захисник зауважує, що протокол складено з численними порушеннями ст. ст. 104, 105 КПК України. Під час затримання у ОСОБА_7 , в порушення ст. 241 та ст. 245 КПК України, було відібрано одяг та біологічні зразки (змиви піднігтьових зрізів та змиви обох рук), без залучення лікаря та без постанови прокурора про отримання таких зразків. Згідно із ч. 3 ст. 208 КПК України слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу. Однак в порушення вимог ч. 9 ст. 236 КПК України, відповідно до якої, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом тимчасово вилучених речей, вручається особі, у якої проведено обшук, ОСОБА_7 такий примірник вручений не був, оскільки не має ніяких відміток про це і перший примірник опису тимчасово вилучених речей відсутній (т. 3 а.с. 127-130).

Також, у письмових поясненнях обвинуваченого ОСОБА_7 доданих до клопотання захисника про визнання доказів недопустимими, останній пояснив, що заяву про надання права на огляд домоволодіння він особисто не писав, її склала слідча, а підпис лише схожий на його та був проставлений, мабуть коли він підписував протокол огляду. Тим більше, його було повідомлено про завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому, дізнавачу або органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення за ст. 383 КПК України, що на його думку, тільки підтверджує факт, того що добровільності у його заяві не було. Крім того, він не є власником будинку, де відбулась подія, оскільки власниками є його загибла мати та дружина, яка тоді не знаходилась вдома та не надавала дозвіл на огляд житла. Після того, як ОСОБА_7 виявив труп своєї матері, він подзвонив на гарячу лінію і вжив спиртні напої, будучі в сильному психологічному потрясінні, так як загинула його рідна мати (т. 2 а.с. 52-53).

Згідно зі ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Виходячи із системного аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ст. 233 ч. 1, ст. 234 ч. 2 та ст. 237 ч. 2 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. Такий підхід узгоджується положеннями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 30 Конституції України. Такі висновки містяться у постанові Верховного суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 03.10.2023 року у справі № 279/5753/21, та у постанові Верховного суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 17.08.2023 року у справі № 761/22456/16-к.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, 18.06.2021 року на початок проведення огляду місця події в помешканні, де було виявлено труп потерпілої ОСОБА_8 , ще не мав статусу ні затриманого, ні підозрюваного. У зазначеній слідчій дії він брав участь як користувач житла, та перед початком огляду, йому та іншим учасникам слідчої дії, роз`яснено їхнє право бути присутніми при всіх діях, які проводяться в процесі огляду, робити зауваження, що підлягають занесенню до протоколу. Особам, які беруть участь у проведенні огляду, також роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України про їх обов`язок не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії, а також про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання. Як свідчить підпис ОСОБА_7 в протоколі, він був згоден з проведенням огляду, будь-яких зауважень, доповнень до протоколу не надав. Крім того, підставою для законного проведення огляду місця події, стала особисто підписана заява ОСОБА_7 про дозвіл на проведення огляду його домоволодіння. В судовому засіданні, ним було оглянуто вказану заву та висловлено сумнів у тому, що підпис його, однак вказане спростовується тим фактом, що ОСОБА_7 самостійно викликав поліцію, а отже не надавати дозволу для огляду місця події підстав не було. Наведені обставини не ставлять під сумнів добровільність згоди ОСОБА_7 на огляд його помешкання, оскільки були наявні всі процесуальні гарантії, які захищали його здатність висловлювати свою справжню думку.

Отже, доводи обвинуваченого та захисника про відсутність ухвали слідчого судді та добровільної згоди власника на проведення огляду його помешкання є необґрунтованими, оскільки було проведено огляд місця події в помешканні з добровільної згоди користувача та єдиного, на той час господаря цього помешкання та немає підстав вважати, що огляд житла проведений з істотними порушеннями прав та свобод людини.

Щодо посилання захисника обвинуваченого про невідповідність протоколу огляду місця події від 18.06.2021 року вимог ст. 104 КПК України, то суд зазначає наступне. У відповідно п. 1 ч. 1 ст. 103 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися, в тому числі у протоколі. Згідно ч. 1 ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

На виконання вимог ч. 3 ст. 104 КПК України, протокол огляду місця події від 18.06.2021 року складається з: 1) вступної частини, яка містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії; всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії, їх прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання. При цьому, не зазначення прізвище, ім`я, по батькові, посади особи, яка проводить процесуальну дію у вступній частині, суд вважає надмірним формалізмом, оскільки ці данні вказуються у заключній частині протоколу, а у вступні вказано посаду та місце служби. Так само, суд вважає формальною помилкою не зазначення імені, по батькові, дати народження, місця проживання спеціалістів: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , стосовно спеціаліста ОСОБА_26 та підозрюваного ОСОБА_7 дати народження і місця проживання.

Вказаним особам, роз`ясненні права і обов`язки понятих, у відповідності чт. 11. 13, 15, 223 КПК України, спеціалістам під підпис, також повідомленні права, передбаченні ч. 4, 5 ст. 71 КПК України. ОСОБА_7 , будучі учасником слідчої дії, якого ще не було затримано в порядку ст. 208 КПК України, роз`яснено право бути присутнім при всіх діях, які проводились в процесі огляду, робити зауваження, що підлягали б занесенню д протоколу.

Суд також вважає, що особи, які брали участь у процесуальній дії, були заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання, у відповідності ч. 2 ст. 104 КПК України, оскільки у вступній частині про фіксування слідчої дії вказано, у заключній частині протоколу зазначено про фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів, а саме фотокамери Sony, протокол було прочитано, учасниками підписано та будь-яких зауважень чи заяв від учасників не поступило.

Описова частина викладена у текстовій формі, де прослідковується послідовність дій слідчого.

Згідно ч. 4 ст. 104 КПК України, перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу, тобто підписи учасників виключають факт не ознайомлення із протоколом, також у заключній частині протоколу вказано, що його було прочитано, а отже вказане свідчить про ознайомлення учасників зі змістом протоколу.

Також, суд вважає, що протокол огляду місця події від 18.06.2021 року відповідає вимогам ч. 3 ст. 105 КПК України (у редакції чинній на час складання протоколу), а саме у відповідності ч. 2, 3 ст. 105 КПК України, додатком до протоколу стала - фото-таблиця (таблиця ілюстрацій), яка належним чином виготовлена, а також засвідчена підписами слідчого та спеціаліста, які брали участь у виготовленні цього додатка.

Матеріали провадження свідчать, що фактичне затримання ОСОБА_7 відбулось 18.06.2021 року о 03:30 годинні безпосередньо після вчинення злочину. Після цього в період з 02 год. 10 хв. до 05 год. 40 хв. було проведено огляд місця події.

Водночас протокол про затримання ОСОБА_7 був складений 18.06.2021 року о 10:20 годинні, в цей час з центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги був залучений адвокат, який підписав протокол.

Сторона захисту стверджує, що ОСОБА_7 перебував у статусі затриманого і під час слідчої дії, а саме огляду місця події 18.06.2021 року, йому не були роз`яснені відповідні права, аж до складання протоколу затримання.

Суд вважає, що ОСОБА_7 був затриманим у розумінні ст. 209 КПК України 18.06.2021 року о 03:30 годинні. Дійсно з моменту фактичного затримання до складання протоколу (18.06.2021 року о 10:20 годинні) про таке затримання, працівники поліції провели огляд місця події без залучення захисника.

Вирішуючи питання визнання недопустимими доказів, а саме протоколу огляду місця події від 18.06.2021 року, самого огляду та вилучених речей на підставі слідчої дії, протоколу затримання та відповідно вилучення речей ОСОБА_7 його біологічних зразків у вигляді зрізів піднігтьових, змив рук, на підставі того, що ОСОБА_7 , як підозрюваному не було забезпечено захисника, суд виходить з наступного.

Верховний Суд раніше зазначав, що порушення порядку отримання доказів, яке призводить до їх недопустимості, визначається правилами допустимості доказів, передбаченими главою 4 § 1 КПК та іншими статтями КПК, в яких такі правила сформульовані (постанова від 02 березня 2021 року у справі № 480/100/17 (провадження № 51-8346км18), 05 листопада 2019 року у справі № 211/7136/14-к (провадження № 51-5367км18). Також Суд визнавав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи (постанова від 01 грудня 2020 року у справі № 318/292/18 (провадження № 51-2753км20).

Таким чином, сторона, яка стверджує про процесуальні порушення, має не лише довести наявність таких порушень, а й обґрунтувати, що ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду (постанова від 26 січня 2021 року у справі № 236/4268/18 (провадження № 51-3124км20), у тому числі на допустимості доказів, використаних у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причинний зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у поставні від 20.11.2023 року у справі № 359/10291/19 прийшов до висновку, що не в усіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Наприклад, необґрунтовано тривале тримання під вартою або погані умови утримання можуть становити серйозне порушення фундаментальних прав особи, однак самі собою не впливають на допустимість доказів, отриманих під час кримінального провадження.

Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак отримання того чи іншого доказу не було обумовлено цим порушенням, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані «внаслідок» такого порушення (постанова від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, провадження 51-2172км19).

Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

Дійсно матеріали провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 були роз`яснені права до моменту складання протоколу затримання. Як слідує з попередньої практики Суду, ця обставина в різних ситуаціях як може бути підставою для визнання тих чи інших доказів недопустимими, так і ні. Це залежить від характеру та особливостей процедури отримання відповідного доказу, а також наявністю прямого причинно-наслідкового зв`язку між фактом порушення та отриманням доказу.

Так, Верховний Суд послідовно визнає недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе (постанови від 18 грудня 2019 року у справі № 265/4872/16-к; від 26 лютого 2019 року у справі № 206/6798/16-к; від 10 вересня 2019 року у справі № 295/13008/15-к; від 09 грудня 2020 року у справі № 756/12749/18; від 02 березня 2021 року у справі № 737/641/17; від 03 червня 2021 року у справа №522/18414/19; від 18 жовтня 2023 року у справі 722/1818/22).

Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу є ключовим аспектами кримінального процесу, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, no. 42310/04, § 264, 21 квітня 2011; Doronin v. Ukraine, no. 16505/02, § 56, 19 лютого 2009; Oleksiy Mykhaylovych Zakharkin v. Ukraine, no. 1727/04, § 88, 24 червня 2010; Rudnichenko v. Ukraine, no. 2775/07, 11 July 2013, 66; Balitskiy v. Ukraine, no. 12793/03, § 39-40, 3 листопада 2011), і, відповідно, права бути поінформованим про такі права. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань і, таким чином, такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.

Підходи до оцінки допустимості показань і допустимості доказів, які хоча й можуть бути отримані примусово, але існують незалежно від волі особи, як, наприклад, документи, зразки дихання, крові, сечі або тканин тіла для проведення експертизи, суттєво відрізняються (Saunders v. the United Kingdom [GC], 17 грудня 1996, §69; O'Halloran and Francis v. the United Kingdom [GC],

nos. 15809/02 and 25624/02, § 47.).

Фактори, які можуть зумовити недопустимість показань особи, можуть не мати впливу на допустимість доказів, які мають зовсім іншу природу. Такий підхід до оцінки доказів, існування яких не залежить від волі особи, Верховний Суд сформулював у низці своїх рішень (постанови від 18 лютого 2021 року у справі № 193/375/19; від 25 червня 2019 року у справі № 423/1766/16; від 8 грудня 2020 року у справі № 686/19218/17, від 29 жовтня 2019 року у справі № 464/7974/15-к).

Таким чином, виходячи із вищевказаного, суд приходить до висновку, що в період між фактичним затриманням та складанням протоколу про затримання (з роз`яснення прав затриманої особи та залученням захисника) відбувся огляд місця події, на підставі якого складено протоколу огляду, під час якого вилученні речові докази, а також після затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, було проведено обшук затриманого та вилучено одяг ОСОБА_7 та біологічні зразки (нігтьові зрізи, змиви рук), жодних інших процесуальних слідчих дій в цей період не відбувалось, показів які б викривали його, без захисника ОСОБА_7 не надавав.

Хоча при фактичному затриманні не були роз`яснені, в тому числі права зберігати мовчання і не свідчити проти себе, однак будь-яких пояснень від ОСОБА_7 тоді не було отримано, що не є безпосереднім наслідком порушення цього права в значенні ч. 1 ст. 87 КПК України. Так само, суд не знаходить підстав вважати, що докази, отримані за результатами огляду в будинку, отримані «внаслідок» того, що затриманому не роз`яснили право мати захисника, чи «внаслідок» його несвоєчасного призначення. Крім того, ОСОБА_7 сам звернувся до органу поліції, надав заяву про погодження з оглядом будинку, будучи єдиним присутнім на місці події мешканцем цього будинку, не заперечуючи цього факту, так само, як не заперечуючи знаходження в будинку саме його речей, як факту постійного проживання в ньому. ОСОБА_7 підписав протокол огляду місця події від 18.06.2021 року, не роблячи будь-які зауваження. Після складення протоколу затримання, вже маючи залученого захисника, надав свої речі під час обшуку, ОСОБА_7 добровільно підписав протокол, про що свідчить його та захисника підписи в протоколу затримання, також йому були роз`ясненні права затриманого, та про фіксацію події на фотокамеру.

Слід також зауважити, що наслідком затримання ОСОБА_7 під час огляду місця події в порядку статей 207 або 208 КПК України, є несподіваною для його учасників подією, підстави для якого були виявлення якраз в продовж слідчої дії (огляду місця події), що в тому числі, зумовлює й неможливість забезпечити присутність захисника в той час і в тому місці, де може відбутися таке затримання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що огляд місця події та складений, як наслідок протокол огляду місця події від 18.06.2021 року, відповідає вимогам статей 104, 105, 106, 223, 237 КПК України, вилучені під час огляду речові докази, отриманні законно.

Затримання особи відбулось без порушення прав ОСОБА_7 , які б можна було вважати суттєвими та такими, що впливають на неналежність доказів, отриманих внаслідок цієї дії, а отримання біологічних зразків (піднігтьових зрізів та змиву рук) відбулось з добровільної згоди ОСОБА_7 , та зважаючи на раптовість події, необхідність проведення освідування у найкоротший час, з метою збереження слідів злочину, отримання постанови прокурора в порядку ст. 241 КПК України, було б затягуванням часу. Протоколом проведення освідування в даному випадку, виступає протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 від 18.06.2021 року, який в цілому відповідає вимогам ст. 104 КПК України та виконано з добровільної згоди ОСОБА_7 за участі захисника ОСОБА_28 .

Захисник вважає недопустимим доказом протокол отримання зразків крові для експертизи від 25.06.2021 року, оскільки на момент отримання зразків крові від ОСОБА_7 , а саме 25.06.2021 року, він мав статус підозрюваного, якому вручено підозру 18.06.2021 року за ч. 1 ст. 115 КК України у вчиненні особливо тяжкого злочину, а отже у відповідності ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника у процесуальних діях обов`язкова. Таким чином, як слідує з протоколу, отримання біологічних зразків для експертизи було проведено за відсутності захисника, без роз`яснення підозрюваного його прав, про що відсутня відмітка, крім того протокол складено з численними порушеннями ст. 104, 105 КПК України (т. 2 а.с. 87-92).

Матеріали провадження свідчать, що відомості про злочин було внесено до ЄРДР з кримінально-правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України. Відповідно до приписів ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень і за вимогами ст. 52 КПК України участь захисника у кримінальному провадженні щодо таких злочинів є обов`язковою.

Процесуальний порядок отримання зразків має реалізовуватися, по-перше, відповідно до загальних засад кримінального провадження щодо поваги до людської гідності та невтручання у приватне життя, по-друге, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) в аспекті дотримання гарантій, передбачених статтями 3, 6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а по-третє, з урахуванням походження об`єктів експертного дослідження.

Отримання біологічних зразків для експертизи є самостійною процесуальною дією, яка здійснюється в порядку, встановленому положеннями статей 241, 245 КПК України, і про проведення якої складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу.

З реєстру матеріалів досудового розслідування, вбачається, що надання безоплатної вторинної правової допомоги доручено здійснювати захиснику ОСОБА_6 28.07.2021 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18.06.2021 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, 18.06.2021 року оголошено та роз`яснено права підозрюваного.

25.06.2021 року прокурором винесено постанову про відібрання зразків крові ОСОБА_7 для подальшого проведення експертиз, копію якої було вручено підозрюваному під особистий підпис. На підставі постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, підозрюваного було доставлено до медичного закладу, де отримано зразки, про що складено відповідний протокол (т. 2 а.с. 85, 86).

За змістом ч. 2 ст. 241, ч. 3 ст. 245 КПК України особі пропонується добровільно надати біологічні зразки на підставі постанови прокурора, а в разі її відмови, відібрання зразків здійснюється всупереч волі особи на підставі відповідної ухвали слідчого судді. Кримінальний процесуальний закон передбачає примусовий порядок відібрання біологічних зразків, де слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків.

Відібрання біологічних зразків, за наявності добровільної згоди особи, відбувається в порядку ст. 241 КПК України. За відсутності необхідності примусового втручання у приватне життя, приписи ст. 93, ч. 1 ст. 245 КПК України дозволяють досягти мети такої процесуальної дії без здійснення судового контролю, а притаманні йому функції здійснює прокурор.

Отже, проведення відібрання зразків на підставі відповідного процесуального рішення прокурора в цьому провадженні відповідає приписам КПК України і вимогам ст. 8 Конвенції.

В аспекті гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, за аналогічною практикою ЄСПЛ право не свідчити проти себе не поширюється на інформацію, яка існує незалежно від волі особи та яку можна отримати, вдаючись до відповідних примусових повноважень, як наприклад, отримання документів у належному процесуальному порядку, примусове відібрання зразків для встановлення стану алкогольного сп`яніння, а також зразків крові, сечі та шкіри для аналізу ДНК (Саундерс проти Сполученого Королівства (Saunders v. the United Kingdom) від 17 грудня 1996 року, «О`Халлоран і Френсіс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom) від 29 червня 2007 року).

За приписами ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

В цьому контексті суд слідує правовим позиціям Верховного Суду, який неодноразово зазначав, що присутність захисника під час відібрання біологічних зразків не може змінити змісту доказу, який отримується в такий спосіб (рішення від 02 квітня 2020 року у справі № 415/1864/14-к, провадження № 51-6004км19; від 26 січня 2021 року у справі № 236/4268/18, провадження № 51-3124км20; від 26 жовтня 2022 року у справі № 317/3345/20, провадження № 51-2042км22).

Приписи кримінального процесуального закону не висувають вимогу про складання окремого процесуального документа щодо підтвердження добровільної згоди на те особи, у якої відбираються біологічні зразки, отже, добровільність такої згоди за необхідності суд може перевірити, спираючись на інші докази, надані сторонами для дослідження. Такого принципу додержано в постанові Верховного судувід 29 березня 2023 року колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду справа № 472/827/20, провадження № 51-3551км22.

Для уточнення дати проведення процедури отримання зразків крові ОСОБА_7 , в судовому засіданні було допитано слідчу ОСОБА_21 , яка пояснила, що нею, на підставі постанови прокурора Біляївської окружної прокуратури про відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_7 від 25.06.2021 року, після узгодження дати доставки ОСОБА_7 до медичної установи, 01.07.2021 року було доставлено підозрюваного до установи, де лікарем ОСОБА_23 відібрано зразки, таким чином зазначення дати 25.06.2021 р. в протоколі отримання зразків для експертизи є помилкою, яку саме вона виконала.

Згідно протоколу отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 25.06.2021 року, яка насправді мала місце 01.07.2021 року, вказана процесуальна дія проведена в медичному закладі лікарем-фахівцем, без участі захисника, проте в присутності двох понятих, про що вони підписались. Про добровільність надання зразків крові та відібрання їх працівником закладу, також свідчить підпис в протоколі самого ОСОБА_7 , що також він не заперечував в судовому засіданні. Протокол в цілому не містить таких даних, що ставили би під сумнів добровільність згоди підозрюваного на надання зразків крові. Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення були забезпечені процесуальні гарантії перевірки достовірності отриманих результатів, та враховуючи вищевказане, відсутність захисника у вказаній процесуальній дії, ніяк не впиває на її результати. Не відповідність змісту протоколу вимогам ст. 104 та 105 КПК України, з огляду на мету даної процесуальної дії, та отриманих внаслідок цього результатів, є формальними недоліками.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч. 1, 2 ст. 89 КПК України). Так, за наслідком дослідження доказів, суд не вбачає підстав для визначення доказів, про які зазначає у своїх клопотаннях сторона захисту, у відповідності ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими.

Протягом судового розгляду захисник зазначав про недопустимість певних доказів, яким суд надав оцінку вище та в судових дебатах наполягав про недоведеність вини ОСОБА_7 в скоєному злочинні з підстав, які зазначались ним у клопотаннях протягом судового розгляду та в судових дебатах. Стверджує, що перебування ОСОБА_7 на місці скоєння злочину, при тих доказах, що надані стороною обвинувачення, з урахуванням що останній сам викликав поліцію не доводить його вину у смерті матері.

Дослідивши вищезазначені докази у їх сукупності та їх взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що з точки зору зовнішнього безстороннього спостерігача вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину, стороною обвинуваченого не доведена, а можливість здобуття таких доказів вичерпана.

Відмовившись від дачі показів на стадії дослідження доказів, у своєму останньому слові обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки не скоював його. Зазначив, що з покійною матір`ю в нього все життя були добрі, теплі відносини і цей факт підтверджують всі його рідні та близькі, навіть сестра, яка визнана потерпілою, та яка на допиті у слідчого пояснила, що за весь час мати ніколи не скаржилась на нього, а посварити його могла лише за побутові справи.

З 2001 по 2010р. ОСОБА_7 проходив службу у ЗСУ, а після звільнення у 2011 р. разом з дружиною та донькою проживав у м. Вінниця з його батьками, у 2013 р. помер батько. У 2018 р. знову служив у ЗСУ, а дружина, донька та мати приживали у м. Вінниця разом. У червні 2020 р. разом з матір`ю продали квартиру у м. Вінниця та за взаємною згодою придбали будинок у АДРЕСА_1 . Будинок був оформлений на дружину та мати ОСОБА_7 , хоча мати була проти та наполягала оформити на нього. Однак, таке рішення пов`язана з онкологічним захворюванням ОСОБА_7 щоб поті не робити зайвих переоформлень.

15-16 червня 2021 р. ОСОБА_7 знаходився на подвір`ї спільного домоволодіння та випалював кольоровий метал, внаслідок чого отримав більше 4000 грн. підробітку та разом з хворою матір`ю поїхали на автомобілі на базар за продуктами. Коли приїхали загнав автомобіль в гараж та зачинив ворота. У вечері дружина та донька збиралися в дорогу, оскільки вранці повинні були вирушити з м. Одеси до матері дружини до Хмельницької області, всі спали в будинку, а ОСОБА_7 знаходився у літній кухні, що є окремим приміщенням. В ту ніч спати він не лягав, щоб вчасно викликати таксі. Приблизно о 03:20 годинні ранку 17.06.2021 р. розбудив доньку з дружиною та викликав таксі, близько 04:00 год. вже поїхали на залізничний вокзал та приблизно о 05:40 год. 17.06.21 р. ОСОБА_7 повернувся додому. Деякий час він займався своїми справами, а мати в будинку дивилась телевізор.

Близько 11-12 год. 17.06.2021 р. ОСОБА_7 поїв та дивлячись телевізор, заснув. Прокинувшись близько 22:00 год. та вирішив нагодувати собаку. В будинку у коридорі насипав корм собаці сів на стілець та гладив пса.

В цей час зі своєї кімнати вийшла мати то почала сварити його за незакінчений ремонт у кімнаті доньки, та щоб уникнути конфлікту ОСОБА_7 вирішив піти до літньої кухні. Однак, мати хотіла щоб він вислухав її та взяла його за руку, ОСОБА_7 висмикнув руку, внаслідок чого мати втратила рівновагу та впала на скло вхідних дверей, розбивши їх. Повернувшись, побачив, що мати піднялась. Підозрюючи, що мати буде далі сваритись вирішив уникнути конфлікту та піти до літньої кухні, а вже зранку все вирішити. Пам`ятає, що мати була одягнена у домашні халат, однак точно не була роздягнена.

Пішовши до літньої кухні він взяв з собою собаку, тому що був дощ, замкнув двері зсередини. Заснув швидко, однак через деякий час його розбудив гавкіт собаки, відчинивши двері побачив, що в дворі, головою в напрямку літньої кухні лежить тіло матері, одягнуте у спідню білизну. Оскільки, пройшов сильний дощ, то тіло лежало фактично в калюжі, ОСОБА_7 підбіг до матері та виявив, що вона не подає ознак життя, тоді він зняв з канату лінолеум, постелив його на землю і переклав на нього тіло матері. На її тілі були ушкодження, а знизу витікала вода рожевого кольору. ОСОБА_7 негайно зателефонував на 102, а після цього вжив горілку або коньяк, точно не пам`ятає, оскільки був у важкому психічному стані.

Коли приїхали працівники поліції та стали оглядати тіло загиблої та будинок, їх собака була закрита у будинку щоб не заважати поліції. Фактично по прибуттю поліції ОСОБА_7 знаходився під наглядом правоохоронців та був позбавлений можливості здійснювати будь-які дії без їх контролю. Йому не були роз`яснені права, і лише зранку 18.06.2021р. у приміщенні Усатівського ВП близько 10:00 год. з`явився адвокат, якого запросили працівники поліції, де йому пред`явили протокол затримання в якості підозрюваного, в якому вказано, що його начебто було затримано о 03:30 год., тобто коли фактично був оглянути будинок. Заяву про огляд будинку ОСОБА_7 не писав, вона написана особисто слідчою ОСОБА_22 , а проставлений підпис на ній лише схожий на його. Цю заяву, скоріше за все, дали підписати разом із текстом протоколу огляду, які ОСОБА_7 навіть не читав, оскільки про це немає відміток. Добровільної згоди на проведення огляду будинку по АДРЕСА_1 ним не було надано, а отже слідча дія є незаконною. Так само, дозвіл на огляд домоволодіння не надавала власниця, а саме дружина ОСОБА_7 .

У даній події ОСОБА_7 виявив для себе дивні речі, а саме коли він бачив матір останній раз, вона була вдягнена, а при огляді місця події, тіло було лише у білизні. В будинку був безлад, всі речі розкидані, склалось враження, що хтось щось шукав у будинку, крім того на стінах були сліди крові, а отже зважаючи на те, що експертні висновки не знайшли слідів крові на ньому, то здійснити цей злочин він не міг.

Крім того, його мати збирала кошти з пенсії на поховання. Про це йому відомо зі слів дочки, якій бабуся казала, що має більше 40 000 грн., однак ні під час огляду місця події, ні після того як його дружина прибирала в будинку, грошей не було знайдено. У нього, також не виявили зазначені кошти, а отже справжній вбивця забрав їх.

Також, зазначає, що двері в гараж із двору були відкриті, а автомобіль на якому вони їздили, знаходився фактично за межами гаражу. На думку ОСОБА_7 автомобіль хотіли викрасти, оскільки він точно пам`ятає, що двері в гараж були зачинені. Однак, слідчий не оглядав автомобіль, та не зняв відбитків пальців на ньому, що могли залишити злочинці.

На думку ОСОБА_7 , невідома особа чи особи, скориставшись тим, що собака разом з ним зачинена у літній кухні, проникли до будинку та скоїли пограбування його матері та вбили її. Вони також намагались вкрасти автомобіль, але не змогли це зробити, оскільки ключі були разом з ним в літній кухні. Крім того, злочинця налякали сусіди, що повертались додому о 00:00 годині 17.06.2021р., та яких хотів допитати прокурор в судовому засіданні.

ОСОБА_7 вважає, що будь-яких доказів на підтвердження його вини стороною обвинувачення не надано. Крім того, частина з доказів є незаконними. Допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили, що він бив свою маму, а тим більше міг її вбити. Допитані в судовому засіданні слідчі, тільки підтвердили допущені ними порушення закону. Допитаний в судовому засіданні інспектор-кінолог, не зміг пояснити, як обирає слід собака при акті застосування службової собаки, кінолог також зазначив про те, що собака при здійсненні цієї дії допускає похибку до 10 м. Застосування службової собаки, також не підтвердило твердження прокурора про те, що після злочину він спалив свою одежу, оскільки собака навіть не направилась до бочки, де він міг це зробити.

Просить визнати його невинуватим, а позов до нього залишити без розгляду.

Щодо зазначення ОСОБА_7 у останньому слові про процесуальні порушення, при проведенні огляду та інше, то суд надав цим обставинам оцінку в вироку, дійшовши певних висновків.

Що стосується доведеності органом досудового розслідування вбивства ОСОБА_7 своєї матері ОСОБА_8 то стороною обвинувачення не спростована версія подій зазначена обвинуваченим у його останньому слові.

Так, відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування, зокрема в такій категорії справ, досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року, справа № 728/578/19, провадження № 51-3411км20; від 20 жовтня 2021 року, справа № 759/14119/17, провадження № 51-2274км21).

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не доведена «поза розумним сумнівом».

У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, «Салов проти України», «Серявін та інші проти України» та ін.) склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто, вмотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене саме обвинуваченим, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок (п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні злочину, передбачено ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 17 постанови Пленуму ВСУ від 29.06.1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності. Висновки суду щодо оцінки доказів слід викладати у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Згідно з п.10 ч.1, ст.7, ч. 1, 2, 4 ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом і встановлено обвинувальним вироком.

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п.45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 та виправдовує його на підставі п.2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд повинен оцінювати докази на основі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, за результатами судового розгляду, смерть ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою у неї поєднаною травмою голови та тулубу у вигляді: забитих ран голови, перелому нижньої щелепи, перелому склепіння та основи черепа, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, забою головного мозку, множинних переломів правих та лівих ребер, перелому тіла грудини. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 з`явився шок. Всі ушкодження у ОСОБА_8 , згідно їх морфологічним особливостям, спричинені за короткий проміжок часу та могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета і предметів), в тому числі, від контактування з твердим тупим предметом, що має або нечітке ребро, або форму вузького циліндру, також не виключається можливість утворення вище перелічених ушкоджень за рахунок ударів руками або ногами, а деякі з них могли утворитися і при падінні. Ушкодження були заподіяні прижиттєво, за хвилини - десятки хвилин до настання смерті потерпілої.

За наслідком проведення слідчого експерименту, було встановлено, що приблизно в проміжок часу, який висновком експерта визначено, як проміжок часу настання смерті потерпілої, а саме з 21:00 годин 17.06.2021р. по 01:00 годин 18.06.2021 р., обвинувачений ОСОБА_7 прокинувся, бачився з потерпілою та мав з нею фізичний контакт, а саме відштовхнув її, що стало наслідком падіння ОСОБА_8 на скло між дверима. Далі, за його словами, ОСОБА_7 впевнившись, що з матір`ю все гаразд та вона підводиться самостійно, пішов спати, після пробудження знайшов тіло загиблої в дворі, пересунув його, та здійснив дзвінок на 102 в 00:43 год. 18.06.2021 року, що підтверджується повідомлення № 73590992 від 18.06.2021 р.

Висновком експерта № 127 у громадянина ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження: синець лівого променезап`ястового суглоба та садна тильної поверхні правої кисті. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості, яких у властивостях ушкоджень не відобразилися. Не виключно, що такими предметами могли бути руки, краї нігтьових пластинок та ін. Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень (синець синюшного- фіолетового кольору, садна вкриті кірками червоно-коричневого кольору, які виступають над рівнем оточуючої шкіри) слід вважати, що вони виникли приблизно за 1-3 доби до початку проведення обстеження, тобто могли бути спричинені 16.06.2021 року. Суд зауважує, що проміжок часу (1-3 доби), також не виключає настання ушкоджень з 21:00 годин 17.06.2021р. по 01:00 годин 18.06.2021 р., що визначено часом смерті ОСОБА_8 однак, зважаючи на дослідженні докази, таке твердження є припущенням.

Крім того, висновком експерта № 127, встановлено наявність у обвинуваченого тілесних ушкоджень пари верхніх кінцівок (рук) настання, яких експертом не виключається в період часу - 16.06.2021 р., що співпадає з поясненнями ОСОБА_7 , в яких він зазначає, що отримав пошкодження, працюючи на городі на передодні смерті матері.

Акт застосування службової собаки, а також допит спеціаліста-кінолога в судовому засіданні, щодо специфіки поведінки собаки, вказують на той факт, що найбільша концентрація запаху залишилась у подвір`ї, однак це не доводить вчинення вбивства ОСОБА_7 .

Показання свідка ОСОБА_19 , суд не бере до уваги, оскільки свідок був допитаним за клопотанням сторони захисту на підтвердження позитивної характеристики обвинуваченого, та вказував на те, що ОСОБА_7 мав дружні стосунки з матір`ю, а вживання алкоголю не мало ознак патології.

Однак і покази про конфліктні ситуації в будинку ОСОБА_9 , надані свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , які є сусідами ОСОБА_7 , які не були прямими свідками вчинення злочину, не є беззаперечними доказами на підтвердження вини обвинуваченого.

Слідчі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , були допитані в якості осіб, відповідальних за складання процесуальних рішень, тому їх покази не стосуються обвинувачення ОСОБА_7 .

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Експертними висновками № 647встановлена наявність крові потерпілої ОСОБА_8 на дерев`яному бруску, однак походження крові від підозрюваного ОСОБА_7 (носія антигену А) не виключається тільки у якості домішки, у разі походження крові від двох, або більше осіб, при наявності у останнього пошкоджень з зовнішною кровотечою на момент події. Так, рапортом працівника поліції ОСОБА_12 від 18.06.2021 року щодо отримання від ОСОБА_7 інформації про ушкодження, у ОСОБА_7 було виявлено: подряпин тильної сторони кисті правої руки, а також потертостей зап`ястка лівої руки, тобто кровоточивих ран, на момент огляду не виявлено, а отже на дерев`яному бруску немає крові ОСОБА_7 .

Висновком експерта № 329визначено малоймовірною можливість спричинення забитої рани голови потерпілої, представленим на експертизу дерев`яним циліндром.

Згідно висновків експерта № 457-229/2021 та № 747-229/2021, №457-229/2-21 встановлено період часу та дата настання смерті потеплілої, ступень тяжкості пошкоджень, промий причинний зв`язок з виявленою у неї поєднаною травмою голови та тулубу із смертю, а також той факт, що ушкодження були отриманні не лише ногами та руками, а могли бути спричинені дією тупого (тупих) предмета «предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразилися, тобто висновками підтверджено, що ОСОБА_8 били невідомим предметом, а також ногами та руками.

Висновок експерта № 253 встановив механізми утворення ушкоджень на тілі потерпілої, факт можливої самооборони ОСОБА_8 , однак не підтвердив факту спричинення забитої рани голови у постраждалої надісланим на експертизу дерев`яним циліндром, проте не виключив наявність інших, менш серйозних ушкоджень, даним дерев`яним бруском.

Таким чином, суд вважає спростованим факт встановлення знаряддя вбивства, а отже дерев`яний брусок циліндричної форми, в розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України не є речовим доказом на підтвердження обставин скоєння злочину у даному кримінальному провадженні.

Згідно висновку експерта № 717 від 25.08.2021 р. - 06.09.2021 р. та таблицею до нього, на шортах підозрюваного ОСОБА_7 знайдена кров людини, в якої виявлені антигени А та В, властиві групі крові АВ системи АВО, у разі походження крові від однієї особи, у тому числі від потерпілої ОСОБА_8 , яка має означену групу крові. Так, за матеріалами кримінального провадження, єдиним слідом крові померлої на тілі обвинуваченого, були його шорти. Однак, згідно слідчого експерименту, ОСОБА_7 пояснив, що перетягував тіло потерпілої на лінолеум, тому є вірогідність, що внаслідок цього обвинувачений міг забруднитись, що також не може бути інкриміновано обвинуваченому та вважатись доказом його вини у скоєні злочину.

Висновком експерта № 711, на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_7 , вилучених 18.06.2021 р., кров не виявлена. Висновком експерта № 240, в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , кров та епітеліальні клітини з ядрами епітелію не знайдені, вказані висновки не підтверджують винуватість ОСОБА_7 в вбивстві.

Витяг з ЄРДР є процесуальним підтвердженням початку досудового розслідування по вищевказаним обставинам. Повідомлення № 73590992 від 18.06.2021 р. на службу «102» від ОСОБА_7 , лише підтверджує факт того, що ОСОБА_7 виявив труп ОСОБА_8 та викликав поліцію з цих підстав.

Заява ОСОБА_7 про дозвіл на проведення огляду домоволодіння, вказує на погодження ОСОБА_7 із проведенням огляду будинку, де він проживав із сім`єю.

Ухвали слідчого судді про арешт майна та постанови слідчого про визнання речовими доказами речей та предметів, вилучених під час огляду місця події, затримання підозрюваного та квитанції про отримання на зберігання речових доказів є процесуальними рішеннями у кримінальному провадженні та не є доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_7 .

Протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_7 , під час якого також, було здійснено обшук затриманого та було виявлено та вилучено: футболку, спортивні штани, чоловічі капці, зрізи піднігтьового вмісту, змиви правої та лівої руки, шорти - не підтверджують вини ОСОБА_7 , а є лише наслідком виявленої з боку досудового слідства підозри у вчиненні ОСОБА_7 вбивства.

За наслідком слідчого експерименту за участі підозрюваного (на момент проведення слідчої дії), ОСОБА_7 лише відтворив події, що мали місце 18.06.2021 року, при цьому будь-яких дій, які б вказували на те, що він здійснив вбивство матері, відображено не було.

За наслідком слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 , а також його допиту в судовому засіданні, судом встановлено, що свідок ОСОБА_10 не зміг підтвердити, чий голос він чув в той день, крім того він не був прямим очевидцем події, оскільки пояснив, що близько 18:00-19:00 год. на громадському транспорті поїхав до міста.

Постанова прокурора Біляївської окружної прокуратури про відібрання біологічних зразків крові у ОСОБА_7 та протокол отримання біологічних зразків для проведення експертизи, як вже встановлено вище, проведена за добровільної згоди ОСОБА_7 за своєю суттю також ні є доказом на підтвердження його вини у вбивстві.

За наслідком огляду місця події та складеного протоколу огляду місця події, були виявленні сліди, що вказували на насильницьку смерть ОСОБА_8 , на підставі вилучених речей, проведено в тому числі експертні дослідження, однак прямих доказів на причетність ОСОБА_7 до скоєного вбивства, внаслідок вказаних слідчих дій не встановлено.

Також стороною обвинувачення не підтверджено жодним доказом, і як результат, не доведено мотив наведений у обвинувальному акті щодо вчинення злочину (вбивства) на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, оскільки як вказано вище, прямих свідків цієї події не встановлено, а пояснення свідків, є неточними, оскільки сусіди, лише робили висновки про те, що ОСОБА_7 мав сварки з ОСОБА_8 . У зв`язку із чим, суд визначає, що це є припущенням з боку органу досудового розслідування.

Характеризуючі матеріали відносно ОСОБА_7 , також не підтверджують доведеність вини ОСОБА_7 .

Отже, з огляду на вищезазначене, за наслідками розгляду кримінального провадження, суд не встановив доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, визначеного ч. 1 ст. 115 КК України.

З огляду на недоведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину, в задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_18 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. - слід відмовити.

Процесуальні витрати віднести за рахунок дохід держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою скасувати, негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

Арешт, накладений на речові докази на стадії досудового розслідування, у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 85, 91, 92, 94, 98, 100, 370, 373, 374, 615 КПК України, ст.ст. 12, ч. 1 ст. 115 КК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та виправдати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання.

В задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , третя особа: ОСОБА_18 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000 грн. - відмовити.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року (справа № 496/2724/21, провадження № 1-кс/496/1009/21), 22 червня 2021 року (справа № 496/2724/21, провадження № 1-кс/496/1010/21) - скасувати.

Речові докази: ланцюжок виготовлений із золота та сережка поміщено до експертного пакету №SUD 1008219; сережку виготовлену із золота поміщена до експертного пакету №SUD 1008220 - повернути потерпілій.

Речові докази: відламок скла опечатаний в паперовий конверт; 5 змивів на марлеві тампони опечатані в паперові конверти коричневого кольору; палицю (брусок) виготовлений з дерева опечатано папером коричневого кольору; червону футболку; блузку білого кольору; джинси блакитного кольору, куртку білого кольору, футболку, спортивні штани, чоловічі капці, змиви з обох рук та піднігтьові зрізи з обох рук, які було відібрано під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КК України - знищити.

Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з дня вручення вироку суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1