Справа № 344/2006/24
Провадження № 1-кс/344/980/24
У Х В А Л А

05 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000015 від 02.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 332 КК України. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий злочин за наступних обставин. Так, на початку вересня 2023 року ОСОБА_7 через свого знайомого ОСОБА_8 познайомився із ОСОБА_9 , який повідомив, що може посприяти ОСОБА_7 у виїзді за межі України шляхом виготовлення, через своїх знайомих, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК із зазначенням відомостей щодо тимчасової непридатності його до військової служби, які нададуть останньому можливість виїзду за межі України за грошову винагороду у сумі 7000 доларів США. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 , який володів зв`язками із членами ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , та згідно попередньої домовленості мав сприяти ОСОБА_10 шляхом надання порад та вказівок у одержанні тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК із зазначенням відомостей, щодо тимчасової непридатності його до військової служби, які нададуть останньому можливість виїзду за межі України. 19 вересня 2023 року ОСОБА_5 , будучи об`єднаним єдиним злочинним умислом із ОСОБА_9 повідомили ОСОБА_7 про необхідність прибуття в м. Болехів, Калуського району, Івано-Франківської області, та передачі останнім, на їх вимогу при зустрічі грошових коштів у сумі 2000 доларів США, в якості завдатку за їхні протиправні дії. 20 вересня 2023 року, близько 18 год 50 хв ОСОБА_7 , виконуючи вище вказану, доведену йому вказівку, разом із своїм знайомим ОСОБА_8 прибув у м. Болехів, Калуського району, Івано-Франківської області, де на вул. 24 серпня неподалік магазину «Прованс», зустрівся із ОСОБА_9 , який діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , з відома останнього, отримав від ОСОБА_7 , на його попередню вимогу грошові кошти в сумі 2000 доларів США. При цьому ОСОБА_9 , реалізуючи спільний із ОСОБА_5 злочинний умисел, провів інструктаж ОСОБА_7 з приводу його подальших дій щодо одержання ним тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки ВЛК із зазначенням відомостей, щодо тимчасової непридатності його до військової служби, які нададуть останньому можливість виїзду за межі України. У подальшому 07.11.2023 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця та отримання решти грошових коштів від ОСОБА_7 , під час зустрічі, провів інструктаж щодо виготовлення документів, які будуть підставою для виїзду останнього закордон. Надалі, 02.02.2024 ОСОБА_5 під час телефонної розмови повідомив про необхідність надання ОСОБА_7 на його користь решти грошових коштів за його протиправні дії у розмірі 5000 доларів США. У подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_7 , 02.02.2024 о 21 год. 07 хв., перебуваючи на території АЗС «ОККО», що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, Калуський район, м. Долина, вул. Антоновича, 54, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою із ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США, задля отримання ОСОБА_7 документів щодо тимчасової непридатності до військової служби за станом здоров`я, які надають останньому право перетину державного кордону України та можливість виїзду за межі України в умовах воєнного стану. Відтак, в той же час, на території тієї ж АЗС, ОСОБА_5 , розпорядившись отриманими грошовими коштами, надав ОСОБА_8 документи. На підставі отриманих завдяки ОСОБА_5 та ОСОБА_9 документів, ОСОБА_7 набув право перетнути державний кордон та виїхати за межі України. 03 лютого 2024 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Цього ж дня, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України, тобто в сприянні в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, порадами, наданням засобів, усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджуються протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом огляду та вручення грошових коштів та іншими зібраними у провадженні доказами. В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 являється уродженцем та жителем іншої області, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна та він усвідомлює про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу; - п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та відповідно до яких можуть бути встановлені інші учасники злочинної групи; - п. 3 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки про них йому відомо; - п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду. На цей час не встановлено повне коло осіб, що причетні до вчинення указаного злочину, а тому ОСОБА_5 може вчинити дії, щодо повідомлення таких осіб про обставини провадження і таким чином перешкоджати встановленню всіх обставин кримінального провадження; - п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (продовжити займатися незаконним переправленням осіб через державний кордон України). Враховуючи вищенаведені ризики, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застави чи особистого зобов`язання не являється за можливе. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваного, покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язується, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільним, оскільки останній вчинив злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому, як тільки ОСОБА_5 буде звільнено з під-варти, останній одразу ж зможе вчинити спробу втечі, враховуючи той факт, що останній обізнаний із методами та способами незаконного перетину державного кордону України. Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які в ньому наведені та просив задовольнити клопотання.

Слідчий підтримав клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, ризики, на які посилається прокурор є недоведеними, підозрюваний буде сприяти досудовому розслідуванню. Просив застосувати до підозрюваного домашній арешт, а якщо суд дійде до переконання застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшити розмір застави, враховуючи те, що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, має місце роботи, міцні соціальні зв`язки та на утриманні перебуває хвора мати похилого віку.

Підозрюваний в судовому засіданні надав пояснення, що сприятиме слідству та просив зменшити розмір застави, оскільки на його утриманні перебуває мати похилого віку, в нього низька зарплата та він не в змозі сплатити заставу в розмірі, зазначеному в клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

03 лютого 2024 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано.

03 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 та клопотання про застосування запобіжного заходу обгрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом огляду та вручення грошових коштів та іншими зібраними у провадженні доказами.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано наявність ризиків, зазначених в клопотанні, та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України вказано, що щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у таких межах: від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Визначена судом застава буде достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити;

застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, до 02 квітня 2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити підозрюваному заставу 242 240 гривень (80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок (одержувач: ГУ ДКС України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКС України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA0002265).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 02 квітня 2024 року обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1