Провадження № 1-кс/686/503/24
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000162 від 05.04.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення санкціонованого обшуку 08.01.2024 року в період часу з 14:38 по 15:24 год. на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 по адресі: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GalaxyA30» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , АТ «А-Банк» № НОМЕР_7 з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, зазначив про розгляд за його відсутністю, вимоги клопотання підтримав.

Згідно ч.2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна виклик власника майна не здійснювався.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000162, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 307КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2023.

08.01.2024 в період часу з 14 год. 38 хв. по 15 год. 24 хв. у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GalaxyA30»IMEI1: 82667, ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , який поміщено в сейф-пакет №7366028, банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , АТ «А-Банк» № НОМЕР_7 , які поміщено до сейф-пакету №CRI1199150.

Так, інформація, що міститься на мобільному телефоні, може містити інформацію щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, переписки в месенджерах щодо вчинення кримінальних правопорушень. Вказана інформація має важливе значення для кримінального провадження, та потребує детальних оглядів та дослідження шляхом призначення комп`ютерно-технічної експертизи. Також, банківські картки можуть містити інформацію щодо отримання доходу від збуту психотропних речовин.

Таким чином, вилучені речі, нададуть можливість підтвердити подію кримінального правопорушення (час, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, що згідно ст. 91 КПК України є тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

09.01.2024 року слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів та слідової інформації, що міститься на них, тобто запобігання можливості їх приховування, псування, зникнення, втрати, передачі, пошкодження, знищення, відчуження.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або перебувають в інших фізичних або юридичних осіб, щодо яких здійснюється провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами 8 та 11 ст.170 КПК України визначено, що вартість майна, яке належить арештувати повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено 08.01.2024 року під час проведення санкціонованого обшуку має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, враховуючи положення ст.ст. 170, 171 КПК України, а саме, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GalaxyA30» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , АТ «А-Банк» № НОМЕР_7 шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя