Справа №701/87/24
Провадження №1-кп/701/79/24
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1
за участі секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерівка, Уманського району, Черкаської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 02.12.2023 близько 19 години, перебуваючи в с. Нестерівка Уманського району Черкаської області, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022,Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022,Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023,затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023 перебуваючи з дозволу та відома власника на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, таємно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав належні ОСОБА_5 три білих мішки із кукурудзяною дертю загальною вагою 126 кілограмів, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6245/23 від 13.12.2023 становить 756 гривень 00 копійок, після чого, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 756 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 02.12.2023р. у вечірню пору доби, перебуваючи в с. Нестерівка, з дозволу та відома власника на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ викрав у ОСОБА_6 три білих мішки з дертю, та упевнившись, що його ніхто не бачить, пішов до себе додому з викраденим майном, яке в подальшому видав працівникам поліції.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, згідно письмової заяви-позицію потерпілого за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вважає докази належними, допустимими, достовірними й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України закон відносить кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, яке кваліфіковане судом за ч. 4 ст. 185 КК України до тяжких злочинів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України це щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлені.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачений є особою раніше не судимою, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, по місцю проживання характеризується посередньо.

Суд також враховує дані, які характеризують ОСОБА_4 , спосіб його життя та його соціальні звязки, та з урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 , положення ст. ст. 75, 76 КК України, так як на думку суду його можливо виправити і перевиховати без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати відсутні

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: три мішки наповнені кукурудзяною дертюзагальною вагою 126 кг., які було повернуто потерпілому ОСОБА_5 , під зберігальну розписку, залишити в повне його розпорядження звільнивши його від зберігальної розписки.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду впродовж тридцяти днів з дня його проголошення через Маньківський районний суд Черкаської області.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Роз`яснити учасникам процесу їх право подавати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і подачу на нього письмових зауважень.

Суддя ОСОБА_1