В И Р О К

іменем України

26 жовтня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

за відсутності потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000309 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бірки Зміївського району Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, розлучений, з 09.03.2023 призначений на посаду гранатометника 3 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 289, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Так, 05.07.2023 близько 15:30 години в с. Першотравневе Чугуївського району Харківської області ОСОБА_4 перебував на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив належний ОСОБА_5 скутер "Honda Dio", який не зареєстрований у встановленому законом порядку, з номером шасі " НОМЕР_2 ", та у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 перебуваючи за вище вказаною адресою сів на водійське сидіння належного ОСОБА_5 скутера "Honda Dio", який не зареєстрований у встановленому законом порядку, з номером шасі " НОМЕР_2 ", та діючи умисно, всупереч волі власника, незаконно заволодів цим транспортним засобом та пересуваючись на ньому зник з місця, де він знаходився, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 17 258 грн 00 коп.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, 05 липня 2023 року близько 22:00 години, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ), продовженого Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, з 05:30 години 20 травня 2023 року на 90 діб, ОСОБА_4 перебував у приміщенні господарчої будівлі, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на таємне викрадення металевої каністри об`ємом 20 літрів, заповненої бензином А-95.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 перебуваючи за вище зазначеною адресою, скориставшись тим, що його дії є таємними для оточуючих, будучи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, таємно викрав належну ОСОБА_5 металеву каністру об`ємом 20 літрів, заповнену бензином А-95, вартістю 1 226 грн 00 коп., яку виніс за межі території домоволодіння та розпорядився нею на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду у повному обсязі визнав себе винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та показав про зазначені вище обставини вчинення ним незаконного заволодіння транспортного засобу та крадіжки в умовах воєнного стану.

Так, він є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , після бойового завдання, за згодою свого безпосереднього командира, однак без оформлення будь-яких документів, він виїхав з м. Мар`їнка до м. Харкова до своєї дівчини. Проте виявилося, що дівчина його не чекає, що його дуже засмутило. Потім він поїхав до свого у с. Бірки до свого двоюрідного брата ОСОБА_5 , у якого декілька днів проживав на фермі та зловживав алкогольними напоями. ОСОБА_5 у той час поїхав на відпочинок, а він залишився на фермі. 05.07.2023 він, без дозволу свого брата, заволодів належним йому скутером, на якому здійснив поїздку у пошуках спиртного та продуктів харчування. Біля ставка у с. Джгун він зустрів людей, які погодилися купити у нього каністру бензину. Тоді він на вказаному скутері повернувся на ферму до брата, звідки таємно викрав одну каністру бензину. Однак, коли він знову приїхав до ставка, тих людей вже не було. Тому він сховав каністру в кущах. Скутер він хотів повернути, однак по дорозі пробив колесо, тому залишив його біля сторожів, що охороняли ставок.

В подальшому хтось зі сторожів повідомив ОСОБА_5 , де знаходиться його скутер, та він його повернув. А каністра з бензином була повернута ОСОБА_5 після того, як він на слідчому експерименті вказав на місце, де її сховав, де вона і залишалася до її вилучення працівниками поліції.

У вчинених кримінальних правопорушеннях щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність. На питання щодо причин та підстав тривалої відсутності у військовій частині будь-яких обґрунтованих пояснень не надав.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим:

- у незаконному заволодінні транспортним засобом, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України;

- у таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є нетяжким та тяжким злочинами;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини, відшкодування шкоди шляхом повернення майна потерпілому ОСОБА_5 , який подав до суду заяву про відсутність претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого (а. п. 40);

- обставину, що обтяжує покарання, якою, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а. п. 51), під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 49, 50); скарг на нього за місцем проживання не надходило (а. п. 48), розлучений, з його слів, позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, проходить військову службу по мобілізації, однак який увільнений від займаної посади як особа, яка здійснила дезертирство (а. п. 42).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій частини 4 статті 185, частини 1 статті 289 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 статті 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України належить визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути: 500 грн 00 коп. процесуальних витрат на залучення судового експерта ОСОБА_7 для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3949/23 від 13.07.2023; 280 грн 00 коп. процесуальних витрат на залучення судового експерта ОСОБА_7 для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3272/23 від 08.08.2023 (а. п. 58, 59).

Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвал слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 14.07.2023, 16.08.2023, належить скасувати (а. п. 52-55).

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п 56, 57).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 289, частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу, а саме 26.10.2023, рахувати строк відбуття покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 780 (сімсот вісімдесят) грн 00 коп. на користь судового експерта ОСОБА_7 на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3949/23 від 13.07.2023 та судово-товарознавчої експертизи № 3272/23 від 08.08.2023.

Скасувати застосований на підставі ухвал слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 14.07.2023, 16.08.2023 арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази - металеву каністру об`ємом 20 літрів, заповнену бензином А-95, скутер "Honda Dio", з номером шасі " НОМЕР_2 ", що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати повернутими власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1