ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3832/23 Справа № 233/2235/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження № 0001167 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 114-2 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, з 05 червня 2022 року по 06 червня 2022 року ОСОБА_8 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись у м. Костянтинівка Донецької області, поширив інформацію невстановленій особі, яка використовує Інтернет-месенджер «Telegram», зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 під іменем « ОСОБА_9 », про розміщення Збройних Сил України на території м. Костянтинівка Донецької області та прилеглої території.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку суду та ухвалення нового вироку, яким просить визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України та призначити йому покарання у виді 11 років позбавлення волі. Зазначає, що суд необґрунтовано змінив правову кваліфікацію злочину, вчиненого ОСОБА_8 . Вважає, що суд безпідставно визнав протокол огляду від 18.07.2022 року неналежним доказом у справі, оскільки зафіксовані у ньому відомості узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, які судом визнано належними та допустимими. Суд не врахував, що дані сайту «Миротворець», огляд якого зафіксовано протоколом огляду від 18.07.2022 року не можна вважати сумнівними, оскільки центр «Миротворець» є незалежною недержавною організацією, створеною групою вчених, журналістів та спеціалістів з питань дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а створений ними сайт є незалежним недержавним засобом масової інформації. Судом не надано жодної оцінки інформації щодо особи, з якою контактував обвинувачений та якій передавав відомості стосовно місць дислокації Збройних Сил України. Також вважає, що при призначенні покарання судом не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке є злочином проти національної безпеки України, та тягне за собою важкі наслідки для держави та її громадян, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку останнього до, під час та після вчинення кримінального правопорушення, а також інтереси суспільства, що призвело до несправедливого покарання внаслідок його м`якості.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду, що ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 114-2 КК України, за обставин, як вони встановлені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтями 85, 86 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 114-2 КК України, однак зазначена кваліфікація не знайшла свого підтвердження дослідженими доказами, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів того, що особа, яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 і зареєстрована у додатку «Telegram» під іменем « ОСОБА_9 », і якій ОСОБА_8 передавав інформацію про розміщення Збройних Сил України на території м. Костянтинівка та прилеглій території, є представником держави, що здійснює збройну агресію проти України, тому його дії обгрунтовано перекваліфіковано з ч. 3 ст. 114-2 КК України на ч. 2 ст. 114-2 КК України як поширення інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Апеляційний суд вважає, що в даному випадку висновок органів досудового розслідування про наявність в діях ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, ґрунтувався лише на припущеннях.

Визнаючи протокол огляду інтернет-сайту https://myrotvorets.center від 18.07.2022 року неналежним доказом, суд дійшов вірного висновку, що будь-яких підстав вважати, що ОСОБА_10 , посилання на якого міститься на сайті «Миротворець», та особа, яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_1 і зареєстрована у додатку «Telegram» під іменем « ОСОБА_9 », є однією і тією ж самою особою, а тому інформація, викладена у протоколі, не має будь-якого значення для кримінального провадження, що розглядається судом.

Доводи прокурора про те, що вина обвинуваченого підтверджується рапортом оперуповноваженого та протоколом огляду від 12.10.2022 року не заслуговують на увагу.

Так, з зазначеного протоколу вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 отримав повідомлення від російського абонента в інтернет-месенджері «Telegram» 05.06.2022 року. В одному з повідомлень російський абонент стверджує, що перебуває у м. Світлодарьску та скоро буде у м. Бахмут.

На думку апеляційного суду, зазначене в протоколі повідомлення може підтверджувати лише місце знаходження абонента, а не його причетність до представника держави, що здійснює збройну агресію проти України.

Наявність в матеріалах справи рапорту оперуповноваженого про причетність обвинуваченого до співробітництва з представниками держави-агресора не є достатнім для кваліфікації його дій за ч.3 ст. 114-2 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, не працює, стійких соціальних зав`язків не має, за місцем проживання характеризується задовільно.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, тому покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді