ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2333/23 Справа № 208/1325/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

16 листопада 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю представника

власника майна ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002105 від 01.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

встановила:

02 жовтня 2023 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисниці ОСОБА_6 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_7 , подана на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, а саме автомобіль Audi A4, 1995 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0002105 від 01.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Дослідивши витребувані із Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшлі наступного висновку.

Відповідно до ст.398 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги та доданих до неї документів, оскаржуваною ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року за результатами розгляду клопотання захисниці ОСОБА_6 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_7 було відмовлено у скасуванні арешту майна.

З цим рішенням не погодилась захисниця захисниці ОСОБА_6 та подала апеляційну скаргу, при цьому обґрунтовувала своє право на апеляційне оскарження з посиланням на положення статті 41 Конституції України, а також на положення статей 2, 16, 28 та 309, 393, 395, 396 КПК.

Між тим, з такими доводами апелянта Колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Положеннями до статті 309 КПК законодавчо визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Пунктом 9 частини першої статті 309 КПК передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Поняття арешт майна та скасування арешту майна, хоча й перебувають в одній Главі 17 КПК, але не є тотожними за своєю природою та порядок їх вирішення передбачений різними процесуальними нормами, а саме : арешт майна статтями 170-173 КПК, а скасування арешту майна статтею 174 КПК. При цьому питання скасування арешту майна може вирішуватися слідчим суддею під час досудового розслідування в порядку судового контролю лише після попереднього арешту такого майна.

Натомість за приписами ст.309 КПК законодавець не визначив такий вид рішення слідчого судді, як то скасування арешту майна, який може бути оскаржений в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Отже суд апеляційної інстанції вважає, що захисниця ОСОБА_6 оскаржує ухвалу слідчого судді, яка не зазначена в наведеному у ч.1 ст.309 КПК переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

З цього питання свою правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2018 року (справа №757/2200/17-к, провадження №51-448км17), в якій зазначив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних Процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в ч.1 ст.309, що містить вичерпний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді, та цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Також суд касаційної інстанції зазначив, що відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням того судового рішення слідчого судді, що не передбачене законом, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, як про це йдеться в касаційній скарзі.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" ) від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 129 ч. 1 п. 8 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Таким чином, зі змісту апеляційної скарги захисниці ОСОБА_6 убачається, що нею подана апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню. При цьому слід визнати помилковим вказівку слідчого судді у своєї рішенні про можливість його оскарження в апеляційному порядку.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_6 , поданою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, оскільки відповідне рішення суду першої інстанції не підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_6 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_7 , поданою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002105 від 01.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4