ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/797/19 Номер провадження 11-кп/814/2094/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000763 за апеляційними скаргами захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника - адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2023 року,

встановила:

Цією ухвалою

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Червоний Донець Балаклійського району Харківської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимому,

обвинуваченому за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю Тбілісі Грузія, грузину, громадянину Грузії, зареєстрованому за адресою : АДРЕСА_2 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 ,

обвинуваченому за ч.4 ст. 187 ч.2 ст. 263 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 07.08.2023 включно.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме у вчиненні розбійного нападу на продавців магазину «Золото» за попередньою змовою між собою та з іншою, не встановленою особою, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у приміщення із застосуванням зброї.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалення рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема особливо тяжкого, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та змінити ОСОБА_10 запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що вказані у клопотанні ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Вважає, що прокурором не надано доказів наявності ризиків, на які посилається прокурор, оскільки усі докази у провадженні зібрані, частина потерпілих та свідків вже двічі були допитані, одна з потерпілих перебуває за межами України, що виключає вплив обвинуваченого на них. При цьому стверджує, що сама по собі тяжкість покарання не може бути підставою для тримання під вартою.

Зазначає, що він вже тривалий час перебуває під вартою та кожного разу прокурор вказує одні і ті ж підстави для продовження запобіжного заходу.

Окрім цього вказує, що суд не врахував наявність у нього на утриманні малолітньої дитини, що свідчить про міцні соціальні зв`язки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_11 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ризики, вказані прокурором у клопотанні не доведені, будь-яких доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України прокурором не надано та в ухвалі суду не наведено.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинувачених та їх захисників в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та вказав, що 13.11.2023 обвинуваченим було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.01.2024, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження № 0000763 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_11 за ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 263 КК України. В судовому засіданні 09 червня 2023 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.08.2023 включно.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом ст. 199 КПК України, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Ухвалюючи рішення, суд, проаналізувавши можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати.

Суд належним чином врахував, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні злочинів, зокрема особливо тяжкого, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, можливе покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватим в інкримінованих правопорушеннях, так як відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків.

Колегія суддів звертає увагу на обставини вчинення кримінальних правопорушень, дії та роль кожного з обвинувачених, те, що вони обвинувачуються у вчиненні розбійного нападу групою осіб із застосування зброї, те, що у даному провадженні обвинувачені вчинили злочини з невстановленою особою, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, що вказує на їх суспільну небезпечність як для суспільства, так і для окремих осіб.

Доводи сторони захисту, що потерпілі вже допитані, є безпідставними, так як судовий розгляд не закінчено та розпочато спочатку після заміни судді.

Вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наявність у обвинувачених соціальних зв`язків та місця проживання є недостатніми обставинами для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Щодо доводів захисника про тривале перебування обвинувачених під вартою необхідно зазначити, що при продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд врахував особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою, обставини справи в сукупності з особами обвинувачених, які вказують на можливість останніх вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинувачених під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

Отже, доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали є неспроможними, оскільки судом було належним чином перевірено наявні матеріали, а наведені захисниками доводи, не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційних скарг захисників необхідно відмовити.

Окрім цього, з матеріалів провадження вбачається, що дія ухвали закінчилася 07.08.2023 та, як зазначає прокурор, що не заперечили обвинувачені та їх захисники, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ухвалою суду від 13.11.2023 продовжено строк запобіжного заходу до 11.01.2024 включно.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника - адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 09 червня 2023 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4