ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3726/23 Справа № 216/5250/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

05 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000293 за ч. 3 ст. 357, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України відносно ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на вирок Центрально Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Центрально Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, інвалідності не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.10.2009 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 02.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 05.10.2009 та остаточно призначено 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 25.07.2014 відповідно до ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014;

- 27.07.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 16.03.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 27.07.2015 та остаточно призначено 5 років 5 місяців позбавлення волі;

- 06.06.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 16.03.2017 та остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.05.2022 умовно-достроково на невідбутий строк 21 день;

- 15.03.2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 15.03.2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

- 30.05.2023 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Рішення набрало законної сили 29.06.2023 року.

визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених, ч. 3 ст. 357 КК України, ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , на початку травня 2023 року, більш точну дату та час не встановлено, перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Десантна в м. Кривому Розі, побачив на землі паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння паспортом громадянина України, шляхом привласнення знайденого, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що паспорт громадянина України є важливим особистим документом, який згідно «Положенням про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26.06.1992 із змінами і доповненнями, є офіційним документом та втрата якого істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, підняв даний паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим незаконно заволодів ним, з метою подальшого його підроблення та використання, після чого направився за місцем свого проживання.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 2 Розділу І Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII «Про затвердження положень про паспорт громадянина України», паспорт громадянина України (далі Паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Паспорт є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а також є дійсним на території України для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою, таким чином Паспорт є офіційним документом, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права.

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи на досягнення єдиного злочинного наміру, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи заздалегідь виниклий злочинний умисел, направлений на підроблення офіційного документу і який надає права, з метою використання його підроблювачем, шляхом видалення на першій та п`ятій сторінці первинні фотокартки справжнього власника паспорту та вклеїв на їх місце нові власні фотокартки, тим самим підробив офіційний документ паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , маючи на меті в наступному використовувати його у власних потребах, видаючи себе за іншу особу.

Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-23/23711-ДД від 25.07.2023, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу на території України. На першій та п`ятій сторінках бланку паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мала місце заміна фотокарток власника: первинні фотокартки власника були видалені, а на їх місце наклеєні нові фотокарточки.

Крім цього, 07.07.2023 приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись у сквері по вул. Петра Калнишевського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, маючи за мету уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, видаючи себе за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи при собі у розпорядженні завідомо підроблений документ, а саме бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , заповнений на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до якого попередньо були вклеєні його власні фотокартки, реалізуючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на підтвердження своєї особи пред`явив дільничному офіцеру поліції СДОП ВП Криворізького РУП ОСОБА_10 , до числа функціональних обов`язків якого входить складання адміністративних матеріалів, завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт НОМЕР_1 заповнений на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим використав завідомо підроблений ним документ.

Згідно висновку експерта за № СЕ-19/104-23/23711-ДД від 25.07.2023, бланк паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку бланку паспорта громадянина України, що перебуває в офіційному обігу на території України. На першій та п`ятій сторінках бланку паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мала місце заміна фотокарток власника: первинні фотокартки власника були видалені, а на їх місце наклеєні нові фотокарточки.

Отже, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357 КК України, за ознаками незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом; ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. З ст. 357 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі; за ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді 1 року 3 місяців обмеження волі; згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 року 3 місяців обмеження волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року, визначити покарання ОСОБА_7 у вигляді 5 років позбавлення волі; відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднати невідбуті частини покарань за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та призначити покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці; призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі; на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст.78 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуті частини покарань за вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці; в іншій частині вирок суду залишити без змін. Вважає, що суд І інстанції, ухвалюючи вирок та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , повинен був призначити покарання спочатку: за ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 358 КК України, потім визначити покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, далі - визначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року, а після цього, за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за останнім вироком повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками, а саме вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, далі - призначити покарання за ч. 4 ст.358 КК України, а потім призначити остаточне покарання за правилами ст.ст. 71,78 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками, а саме: вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року. На думку прокурора, судом І інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання зазначені обставини ураховані не було і таким чином неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні не в повному обсязі.

Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, - покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

За вимогами ч. З ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абз. 6 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Вироки Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та Жовтневого райсуду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, ухвалено виконувати самостійно.

По даному кримінальному провадженню, кримінальні проступки, передбачені ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 скоїв на початку травня 2023 року та в середині травня 2023 року, тобто до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року, а також у період іспитових строків, визначених вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року. Кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 вчинив 07.07.2023 року, тобто після ухвалення вироків Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та в період відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд І інстанції, ухвалюючи вирок та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , повинен був призначити покарання спочатку: за ч. 3 ст. 357 та ч. 1 ст. 358 КК України, потім визначити покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, далі - визначити покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком та за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року, а після цього, за правилами ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за останнім вироком повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками, а саме вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, далі - призначити покарання за ч. 4 ст.358 КК України, а потім призначити остаточне покарання за правилами ст.ст. 71,78 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попередніми вироками, а саме вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що судом І інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є слушною та обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, а вирок суду І інстанції скасуванню в частині призначеного покарання, з постановленням нового вироку в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Центрально Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 16 серпня 2023 рокувідносно ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді 1 року 3 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 1 року 3 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднати невідбуті частини покарань за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст.78 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуті частини покарань за вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2023 року, Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 30.05.2023 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 4 місяці.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення,а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді: