Номер провадження: 11-кп/813/2599/23
Справа № 508/687/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000331 від 20 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених

обставин судом 1-ої інстанції

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України повернутий прокурору для внесення відомостей про кримінальний проступок з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції прокурор Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що після заміни судді у даному кримінальному провадженні, новий визначений суддя призначив підготовче судове засідання, хоча керуючись положеннями ст.319 КПК України, мав або розпочати судовий розгляд спочатку, або продовжити судовий розгляд.

Крім того, відповідно до положень ст.314 КПК України, повернення обвинувального акту прокурору можливе лише на стадії підготовчого судового засідання, однак в оскарженій ухвалі посилання на ст.314 КПК України взагалі відсутнє.

Позиція учасників апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з заявою в якій просив провести апеляційний розгляд без його участі та без участі обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, а апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення учасників апеляційного розгляду про час та місце судового засідання, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності обвинуваченого та захисника.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 8, 9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

Щодо висновків суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд зазначив, що, оскільки кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , визначене КК України (зі змінами станом на 01 липня 2020 року), як кримінальний проступок, обвинувальний акт був направлений до суду до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" та не призначений до судового розгляду, тому даний обвинувальний акт слід повернути.

Апеляційний суд вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону з огляду на наступне.

Відповідно до ст.319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Після заміни судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті та статтею 320 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 319 КПК України, суд вмотивованою ухвалою може прийняти рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, якщо таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд та за умови дотримання таких вимог: 1) сторони кримінального провадження, потерпілий не наполягають на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді; 2) суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями і вважає недоцільним нове проведення процесуальних дій, що вже були проведені до заміни судді.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту оскарженої ухвали убачається, що сторони кримінального провадження не наполягали на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді.

В свою чергу апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підстави повернення обвинувального акту, а саме того, що, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.197-1 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , визначене КК України (зі змінами станом на 01 липня 2020 року), як кримінальний проступок, що потребує змін до обвинувального акту.

Так, дійсно 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень".

Зазначеним Законом внесено зміни в Кримінальний кодекс України, та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 197-1 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

Згідно п.5 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Апеляційний суд зазначає про те, що, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що включає в свою дефініцію кримінальні проступки .

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що п.5 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", стосується обвинувальних актів про злочини, які з 01 липня 2020 року стали кримінальними проступками.

Враховуючи, що обвинувальний акт не містить посилань на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, а зазначено про обвинувачення останнього у вчиненні кримінального правопорушення, що, на думку апеляційного суду, є формальною підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Пунктом 3 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію статей 7, 9 КПК України

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Враховуючи викладені обставини у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору в зазначеному кримінальному провадженні помилково, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, що, як наслідок, призвело до безпідставного затягування розгляду кримінального провадження та потягло порушення принципу дотримання розумних строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, з направленням кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Керуючись статтями 291, 314, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 07 листопада 2023 року, якою

обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України повернутий прокурору для внесення відомостей про кримінальний проступок з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України, - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000331 від 20 грудня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4