Єдиний унікальний номер 722/1280/19
Номер провадження 1-кп/722/4/24
УХВАЛА

18 січня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни кримінальне провадження,внесене 06.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гура Каменчій Флорештського району, Республіки Молдова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.06.2012 року, який змінено ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13.06.2017 року, за ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 10-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 24.12.2020 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2022 року прокурор Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Посилався на те, що у провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження №0000169 від 06.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи 29.06.2012 засудженим вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, зміненим 13.06.2017 ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області, за ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбуваючи покарання в дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» за адресою: провулок Покровського, 8, м. Сокиряни Чернівецької області, 05.12.2018 приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті втечу з місця позбавлення волі, із використанням гужового транспорту виїхав через господарський двір за межі установи виконання покарань, чим порушив умови відбування покарання та здійснив втечу з місць позбавлення волі. Після цього, приблизно о 20 год. 20 хв. ОСОБА_5 був виявлений та затриманий оперативно-розшуковою групою ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)» на території с.Романківці Сокирянського району Чернівецької області (15 км від установи виконання покарань) та доставлений до виправної колонії.

31.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, тобто втечі з місць позбавлення волі, вчиненій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.

Цього ж дня обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, направлено до суду.

Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 не визнав.

Разом з тим вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду доказами: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 05.12.2018; постановою про переведення засудженого до ДСР від 20.08.2018; посвідченням, виданим ОСОБА_5 ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)», яким передбачено дозволений маршрут пересування засудженого; довідкою медичної частини ДУ «Сокирянська виправна колонія (№ 67)» від 05.12.2018; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Ухвалою Сокирянського районного суду від 22.12.2020 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначено розмір застави 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 21890 грн.

28.12.2020 року на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області надійшли кошти в розмірі 21890 грн, як наслідок, ОСОБА_5 було звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Станом на 22.09.2022 року судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань, в судові засідання не з`являється.

Вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно змінити запобіжний захід з застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наявності наступних обставин та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України:

1. переховування від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, ОСОБА_5 ніде не працює, обвинувачується у вчиненні умисного нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, будучи раніше судимим за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час не знятої і не погашеної у встановленому законом порядку судимості, вчинив втечу з місць позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 проживає в м.Біла Церква Київської області, неодноразово ігнорував та не з`являвся в судові засідання, посилаючись на наявність військового стану, відсутність транспортного сполучення тощо.

Крім цього, будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань, 11.08.2022 та 01.09.2022 в судові засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій зазначив, що перебуває в м.Харків, де допомагає благодійній організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ВІДБУДУЄМО РАЗОМ» займатись волонтерською діяльністю, у зв`язку з чим не зможе прибути в судові засідання. На підтвердження своїх слів надіслав на адресу суду копію посвідчення, виданого вказаною благодійною організацією на його ім`я.

Разом з тим, з інформації, наданої благодійною організацією «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ВІДБУДУЄМО РАЗОМ», вбачається, що договір про надання волонтерської допомоги з ОСОБА_5 ніколи не укладався, благодійній організації нічого не відомо про таку особу, посвідчення за номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ніколи не видавалось, особа із прізвищем « ОСОБА_12 », який підписав вказане посвідчення, в штаті організації відсутня.

В сукупності вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення відповідальності, протягом тривалого часу не з`являється в судові засідання та переховується від суду.

2) вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час не знятої і не погашеної у встановленому законом порядку судимості, відбуваючи покарання в колонії середнього рівня безпеки, вчинив умисний нетяжкий злочин.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та доходу.

Отже, є підстави вважати, що перебуваючи на волі через скрутне матеріальне становище та не бажання стати на шлях виправлення, останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини кримінального провадження та відомості про особу ОСОБА_5 , а саме те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи в місцях позбавлення волі, вчинив новий умисний злочин, а саме втечу з місць позбавлення волі, що свідчить про можливість продовження ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, своєї злочинної діяльності, а також ухилення обвинуваченого від суду з метою уникнення відповідальності, та те, що обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні більш м`якого раніше обраного запобіжного заходу, запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Просив звернути сплачену 28.12.2020 року на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області заставу в розмірі 21890 грн. в дохід держави та змінити запобіжний захід у вигляді застави, застосованої щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо клопотання та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що воно є передчасним, оскільки обвинувачений, дізнавшись про його перебування у розшуку, добровільно приїхав в м.Сокиряни та з?явився до працівників поліції. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав той факт, що він не повідомляв суд про місце свого перебування чи проживання, обгрунтовуючи це своєю розгубленістю через війну.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що подане прокурором клопотання є обгрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, вищевказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 перебуває у провадженні суду з серпня 2019 року, яке в подальшому було передане до провадження судді ОСОБА_1 в січні 2021 року.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 21890 грн. та покладенням на нього ряду обов?язків у разі звільнення під заставу.

26.12.2020 року заставу за обвинуваченого ОСОБА_5 в розмірі 21890 грн. було сплачено заставодавцем ОСОБА_13 .

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судових засідань, 11.08.2022 року та 01.09.2022 року в судові засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій зазначив, що перебуває в м.Харків, де допомагає благодійній організації «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ВІДБУДУЄМО РАЗОМ» займатись волонтерською діяльністю, у зв`язку з чим не зможе прибути в судові засідання. На підтвердження своїх слів надіслав на адресу суду копію посвідчення, виданого вказаною благодійною організацією на його ім`я.

Разом з тим, з інформації, наданої благодійною організацією «БЛАГОДІЙНИЙ ФОНД «ВІДБУДУЄМО РАЗОМ», вбачається, що договір про надання волонтерської допомоги з ОСОБА_5 ніколи не укладався, благодійній організації нічого не відомо про таку особу, посвідчення за номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 ніколи не видавалось, особа із прізвищем « ОСОБА_12 », який підписав вказане посвідчення, в штаті організації відсутня.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 не підтвердив поважність своєї неявки у вказані судові засідання, тобто фактично без поважних причин не з?явився за викликом до суду, а також в подальшому не повідомив суд про зміну свого місця проживання, чим порушив обов?язки, покладені на нього ухвалою суду від 22.12.2020 року.

В подальшому ухвалами суду від 22.09.2022 року, від 22.03.2023 року та від 11.10.2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.

17.01.2024 року о 11.35 год. обвинуваченого затримано та доставлено до суду.

Згідно ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З огляду на викладені обставини та вимоги закону, а також враховуючи порушення обвинуваченим покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, суд вважає за необхідне внесену за нього заставу в розмірі 21890 грн. звернути в дохід держави.

Відповідно до ч.10 ст.182 КПК України у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частинами 1 та 2 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Згідно досліджених під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження та показань допитаних свідків встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.393 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами клопотання також встановлено і наявність достатніх підстав вважати, що існує ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимим, на даний час обвинувачується у вчиненні злочину під час відбування ним реального покарання, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім цього, враховуючи те, що обвинувачений протягом судового розгляду справи неодноразово не з?являвся в судові засідання, у зв?язку з чим до нього застосовувався привід, а в подальшому і оголошувався розшук, не має постійного місця роботи та проживання, суд переконаний, що наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може продовжити переховуватися від суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з метою запобігання вказаним вище ризикам є об`єктивно недостатнім застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Із урахуванням того, що прокурором в судовому засіданні доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також враховуючи вагомість наявних доказів про обгрунтованість обвинувачення та тяжкість покарання злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, змінивши запобіжний захід обвинуваченому із застави на тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Згідно п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , враховуючи його сімейний та майновий стан, а також наявність зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність визначення обвинуваченому застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Внесену заставодавцем ОСОБА_13 згідно квитанції №1 від 26.12.2020 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області заставу за ОСОБА_5 в розмірі 21890 (двадцять одна тисяча вісімсот дев?яносто) грн. звернути в дохід держави.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді застави змінити на запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 відраховувати з 17 січня 2024 року.

Датою закінчення дії ухвали суду про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою відносно ОСОБА_5 визначити 15 березня 2024 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п?ятсот шістдесят) грн. та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою, в робочі дні з 09 години до 18 години;

2) не відлучатися за межі місця постійного проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця фактичного проживання;

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1