Дата документу 12.10.2023Справа № 554/9487/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000074 від 12.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням посилаючись на те, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 12.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зазначене кримінальне провадження розпочато на підставі матеріалів УСБУ в Полтавській області про виявлений факт вчинення кримінального правопорушення слідчим слідчого відділення Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вимагає неправомірну вигоду у приватного підприємця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 197-1 КК України, за нібито самовільне зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :50:073:0073, площею 4 га, яка зі слів слідчого ОСОБА_4 належить до категорії земель Міністерства оборони України.

10.10.2023 о 09 год. 08 хв., після отримання неправомірної вигоди, біля будівлі АДРЕСА_1 , старшим слідчим криміналістом першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_3 , на підставі ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 368 КК України.

В подальшому, того ж дня в період часу з 11 год 28 хв до 12 год 54 хв. проведено освідування ОСОБА_4 , в ході якого вилучено:

контрольний зразок марлевого бинта;

змив з долоні та пальців лівої руки ОСОБА_4 ;

змив з долоні та пальців правої руки ОСОБА_4 .

Контрольний зразок марлевого бинта, змив з долоні та пальців лівої руки ОСОБА_4 , змив з долоні та пальців правої руки ОСОБА_4 поміщено до паперових конвертів, опечатано та вилучено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Постановою слідчого від 10.10.2023,вилучене під час проведення освідування ОСОБА_4 майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000074 від 12.09.2023.

Відповідно до ст.ст. 167, 170, 171 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення освідування ОСОБА_4 майно з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження речових доказів, враховуючи існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказами, в т.ч. речовими доказами, вчиненого злочину, підлягає спеціальній конфіскації та стягненню в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність накладення арешту на вилучене в ході проведення освідування ОСОБА_4 майно необхідністю збереження речових доказів та забезпечення подальшого проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме призначення експертиз.

Власником вилученого в ході проведення освідування ОСОБА_4 майна, є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000074 від 12.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити. Накласти арешт, шляхом заборони володіти, користуватися та розпоряджатися, на майно вилучене 10.10.2023 під час проведення освідування ОСОБА_4 , а саме:

-контрольний зразок марлевого бинта;

-змив з долоні та пальців лівої руки ОСОБА_4 ;

-змив з долоні та пальців правої руки ОСОБА_4 , власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

-

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1