Справа №:755/3200/16-к
Провадження №: 1-кс/755/474/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі власника майна - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження №0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва в порядку ст. 174 КПК України із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст.364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 382 КК України (справа № 755/3200/16-к, провадження 1-кс/755/6980/17).

Заявник зазначає, що арешт належного йому майна зберігається впродовж більш як семи років. Підозра у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення йому не була пред`явлена. Водночас його права необґрунтовано обмежуються протягом значого проміжку часу. При цьому, зазначив, що арешт був накладений за його відсутності. Враховуючи наведене, просив скасувати арешт, накладений зазначеною ухвалою слідчого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 в ході розгляду вказаного клопотання, у судовому засіданні від 05.02.2024 р. зазначив, що його тільки-но було призначено процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні. Повідомив, що кримінальне провадження наразі не закрите та не зупинене. Підтвердив, що підозра у кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлена. Проти скасування арешту заперечив, зауваживши, що, згідно матеріалів кримінального провадження, не вбачається, що потреба у збереженні арешту наразі відпала.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року було задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 24, спільна частка в розмірі 1/2, який належить на праві спільної приватної власності в часті 3/8, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження; домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 28515068; земельна ділянка з кадастровим номером :04:005:0028 який належить на праві спільної приватної власності в часті 3/8, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не пред`явлена.

Згідно зі ст. 174 КК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею не було отримано доказів того, що вказане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, що дозволяє обмеження прав третіх осіб щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним їм майном. Відомостей щодо пред`явлення ОСОБА_3 підозри у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, яке обґрунтовує подальше збереження арешту майна з метою забезпечення цивільного позову або таке майно підлягатиме конфіскації чи спеціальній конфіскації - слідчому судді не надано.

Водночас слідчий суддя враховує, що арешт належного майна зберігається впродовж більш ніж семи років. При цьому, в судовому засіданні не було отримано доказів того, що арешт майна на сьогодні є необхідним та обґрунтованим, або що із арештованим майном проводяться будь-які слідчі дії.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що подальше збереження арешту майна в даному конкретному випадку є необґрунтованим та недоцільним, а також набирає характер надмірного тягаря та невиправдано обмежує права власника майна, який у даному кримінальному провадженні має статус третьої особи.

Враховуючи, що потреба у збереженні арешту майна не була підтверджена в судовому засіданні, слідчий суддя доходить висновку щодо необхідності задоволення клопотання та скасування арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 364-1, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 382 КК України, на: житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 24, спільна частка в розмірі 1/2, який належить на праві спільної приватної власності в часті 3/8, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ; домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 28515068; земельна ділянка з кадастровим номером :04:005:0028 який належить на праві спільної приватної власності в часті 3/8, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (справа № 755/3200/16-к, провадження 1-кс/755/6980/17).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7