В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 534/1588/22

Провадження № 1-кп/534/244/22

28 листопада 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000436 від 06.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

На початку листопада 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_3 , на землі знайшов пакет із полімерного матеріалу на пазовому замку, у якому розміщувалася кристалічна речовина, обіг якого обмежено- метамфетамін, який ОСОБА_4 вирішив залишити для особистого вживання, тобто незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту.

У подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи достовірно знаючи, що дана речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, не маючи на те відповідних дозволів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, помістив зазначений наркотичний засіб до кишені куртки та почав зберігати при собі без мети збуту.

Близько 15 год. 00 хв. 05.11.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_3 , добровільно видав працівникам поліції пакет із полімерного матеріалу на пазовому замку із кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, наркотичних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/105-22/3938-НЗПРАП від 30.11.2022 містить психотропну речовину обіг якого обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,1715 г.

Тобто ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту психотропну речовину обіг якого обмежено - метамфетамін, загальною масою 0,1715 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив суду, що обвинувачений повертавшись із свого гаражу, коли це відбулося точного числа обвинувачений не пам`ятає знайшов пакет із візитками та чимось для нього не зрозумілим.

На питання прокурора обвинувачений повідомив, що ця подія відбулася у минулому 2022 році, дату та місяць не пам`ятає. Обвинувачений повідомив що він направлявся із СТО яке знаходиться у гаражному кооперативі біля пожарної частини. Обвинувачений повідомив, що він знайшов пакет з візитками чи якимось картками на проїзній частині, який був невеликого розміру.

Будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що направлявшись до свого помешкання свідка зупинили працівники поліції, які затримали невідому мені особу та запропонували свідку стати понятим у цій справі на що останній погодився. Свідок повідомив, що під час фіксування на боді-камеру поліцейські вилучили у невідомої для мене особи, якусь речовину у пакетику, невідома свідку особа виклала пакет з невідомою речовиною після чого поліція зафіксувала дану подію. Свідок поставив свій підпис у протоколі, чим підтвердив, що обвинувачений добровільно надав працівникам поліції пакет з невідомою речовиною.

На питання прокурора свідок повідомив, що ці події відбувалися після 17 год. 00 хв. ближче до зими так як було прохолодно можливо у 2022 році, однозначно свідок не пам`ятає. Після того як свідок був залучений як понятий останній пам`ятає, що працівники поліції задавали питання до затриманого про наявність у останнього заборонених предметів або речей. Затриманий повідомив, що у нього наявні заборонені речі після чого працівники поліції попросили затриманого дістати дані предмети. Затриманий дістав із кишень речі серед яких свідок побачив пакет з невідомою кристалічною речовиною, яку затриманий назвав «амфіт». Дані події відбувалися біля гуртожитку за адресою АДРЕСА_3. Свідок підтвердив, що затриманий добровільно повідомив про наявність у нього заборонених предметів та надав їх працівникам поліції, після чого працівники поліції вдягнувши резинові рукавиці помістили пакет з кристалічною речовиною у зіп-пакет.

На запитання захисника свідок повідомив, що затриманий при обшуку добровільно дістав речі із кишень та надавав пояснення що них. Серед цих речей свідок побачив один прозорий пакет з невідомою кристалічною речовиною, схожу на цукор. Свідок повідомив, що затриманий одразу назвав назву цієї речовини.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що за адресою: АДРЕСА_3, проводилися оперативні заходи, в яких свідок зі своїми колегами приймав участь. Побачивши біля корпусу гуртожитку за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , свідок підійшов до обвинуваченого для перевірки його документів. На запитання свідка обвинувачений надав відповідь про те, що у нього є заборонені речовини, а саме зіп-пакет із кристалічною речовиною «амфітамін», а також упаковка зіп-пакетів, кількість яких свідок не пам`ятає. Свідок повідомив, що після вищевказаних подій свідок подзвонив на 102 та дочекався слідчо-оперативну групу. А також свідок повідомив, що обвинувачений ОСОБА_4 написав власноруч заяву про видачу заборонених речовин, які перебували у його володінні та при понятих підтвердив цей факт на відео.

На питання прокурора свідок повідомив, що події відбувалися у світлий час доби узимку. Свідок пам`ятає, що перед затриманням обвинувачений ОСОБА_4 перебував біля гуртожитку по вул. Строни 23, де просто спілкувався, поруч з ним був велосипед на якому він приїхав. У розмові з обвинуваченим свідку стало відомо про наявність у ОСОБА_4 заборонених речовин, які останній не показував, після чого свідок повідомив про цей факт до поліції та дочекався слідчо-оперативну групу. Під час добровільної виїмки речей з кишень Заблоцького було вилучено зіп-пакет з кристалічною речовиною, яку обвинувачений назвав «амфітамін». Свідок повідомив, що обвинувачений не зміг чітко відповісти про те, яким чином та у кого придбав заборонену речовину. У обвинуваченого було більше чим десять зіп-пакетів.

На запитання захисника свідок повідомив, що свідок пам`ятає про наявність у обвинуваченого пакету з кристалічною речовиною, яку обвинувачений назвав «амфітамін», що інших речей, які були у кишенях обвинуваченого то свідок повідомив, що пам`ятає ключі та запальничку.

На запитання обвинуваченого свідок повідомив, що обвинувачений мав з собою один пакет з речовиною та інші пусті пакети.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що при добровільній видачі речей зі своїх кишень обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що в нього є заборонені наркотичні речовини, після чого обвинувачений дістав пакет із забороненою речовиною та віддав працівникам поліції.

На питання прокурора свідок повідомив, що особа, яка добровільно видавала наркотичні речовини, це був обвинувачений ОСОБА_4 , який знаходиться у залі суду під вартою. Свідок повідомив, що ОСОБА_4 видав, речовину, схожу на таблетки, у пакеті, яким чином обвинувачений їх називав, свідок не пам`ятає також були інші пусті пакети. Свідок підтвердив факт добровільної видачі обвинуваченим ОСОБА_4 заборонених речовин.

На запитання захисника свідок повідомив, що на місці події були працівники поліції та обвинувачений ОСОБА_4 , де обвинувачений видав заборонену речовину у пакеті. У обвинуваченого було виявлено пакетик з речовиною білого кольору невідомо якої ваги.

На запитання головуючого судді свідок повідомив, що не пам`ятає прізвище та ім`я інших понятих, які брали участь у огляді обвинуваченого. Домкументи протоколу огляду були оформлені в руки працівниками поліції у повному обсязі. Свідок повідомив, що не приймав участі у додаткових слідчих діях (допиті чи інших).

У судовому засіданні було досліджено диск до протоколу місця події від 05.11.2022, на якому зафіксовано добровільну видачу зіп-пакету з порошкоподібною речовиною ОСОБА_4 .

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами:

-рапортом від 05.11.2022 про отримання повідомлення зі служби 102 про виявлення забороненої речовини у ОСОБА_4 ;

-заявою від 05.11.2022 про добровільну видачу речовини (медамфітамін);

-протокол огляду місця події від 05.11.2022 з диском;

-висновком експерта № СЕ-19/105-22/3938-НЗПРАП від 30.11.2022 з фототаблицями про те, що надана на дослідження кристалічна речовина, масою 0,2299 г, мімстить психотропну речовину, обіг якої обмежено, метамфетамін, маса якого у наданій для дослідження речовині, становить 0,1715 г.

З урахуванням викладеного та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту. Його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, так як він незаконно придбав та зберігав наркотичних засобів, без мети збуту.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відсутні, оскільки, зокрема, згідно з показами обвинуваченого щирість каяття, осуд своїх дій, готовність нести справедливу кару за вчинене відсутні, і, разом з тим, доказів активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення суду не надано (сам факт добровільної видачі наркотичної речовини не свідчить про те, що обвинувачений ініціативно, завзято, наполегливо докладав та/або намагався докласти зусиль до розкриттю кримінального правопорушення).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, його молодий вік, стан здоров`я, сімейний стан, зокрема обвинувачений є неодруженим, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини у скоєному злочині, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

У судовому засіданні прокурор просив суду призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді двох років обмеження волі.

Захисник просив суд призначити покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений, за змістом його пояснень, просив суд покарання призначити несуворе та не на тривалий строк.

Санкція частини 1 статті 309 КК України передбачає такі види і розміри покарання штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, яке відповідно до санкції вказаної статті КК України не є м`яким та не є занадто суворим, а саме у вигляді арешту на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 309 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України. Згідно із долученими до справи матеріалами, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 було проведено експертизу, вартість якої становить 1 132 грн. 68 коп.

Цивільні позови не пред`явлено.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не застосовувався, тому суд вирішив не обирати запобіжний захід до обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту, строком на один місяць.

Строк відбування покарання починається після набрання вироком суду законної сили.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1 132 грн. 68 коп. стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази по справі:

- порошкоподібну речовину в спец-пакеті № 3862110, яка зберігається у камері речових доказів ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області - після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1