Справа № 346/7152/23
Провадження № 11-кп/4808/112/24
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою в задоволенні подання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 , засудженого 20.01.2023 року Івано Франківським міським судом за ст.15 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.2, ст. 186 ч.2, ст. 185 ч.4 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, з урахуванням ухвали Івано Франківського апеляційного суду від 03.05.2023 року, відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що в ході розгляду подання не було наведених конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення засудженого досягнув тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і його подальше виправлення можливе в умовах перебування на волі. Вважає, що звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання умовно-достроково буде передчасним, оскільки засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці виправлення не довів.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 вважає, ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Також зазначає, що під час відбування покарання порушень не допускав, працевлаштований у виробничій майстерні установи, оголошено 1 заохочення.

Просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13.12.2023 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання про застосування відносно нього умовно дострокового звільнення.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_8 , прокурора, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що слід відмовити у її задоволенні з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Разом з тим, згідно роз`яснень п. п. 2, 17 Постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до сус-пільно корисної праці.

Як вбачається з матеріалів подання засуджений ОСОБА_8 з 07.06.2023 року відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія (№41)», згідно з вироком Івано-Франківського міського суду від 20.01.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 185 КК України, на підставі ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 10.06.2020 року по 11.06.2020 року та термін відбутого покарання за попереднім вироком Рогатинського районного суду від 25.01.2021 року з урахуванням ухвали Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.04.2021 року в період з 20.10.2020 року по 20.10.2021 року включно. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 03.05.2023 року зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 28.05.2022 року по 03.05.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.п. 40-43).

Згідно із виписками з протоколів від 02.11.2022 року № 68 від 14.12.2022 року та № 22 від 20.04.2023 року засідання дисциплінарної комісії ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», ОСОБА_8 оголошено 2 догани та залучено позачергово до прибирання - за виготовлення та зберігання забороненого предмету, за спробу пронесення забороненого предмету на режимну територію, а також за виготовлення та зберігання бражної закваски, про що також вказано у відповідних постановах про накладення дисциплінарного стягнення (а.п 58, 65, 73, 79, 94, 101).

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 20.07.2023 року вбачається, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 28.05.2022 року. Під час тримання в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» засуджений не допускав порушень вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. З 07.06.2023 року він відбуває покарання в ДУ «Коломийська ВК (№ 41)», за час відбування якого не допускав порушень режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочення не оголошувались. Періодично залучається до праці у виробничій майстерні робітником норми виробітку, до роботи відноситься посередньо. Роботи по благоустрою виконує під контролем представників адміністрації. На заходи виховного впливу реагує посередньо, робить не завжди належні висновки. Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, за характером скритний, в індивідуальних бесідах не відвертий (а.п. 119).

З характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 16.11.2023 року вбачається, що він не вчиняв порушень протягом останніх півроку. На заходи виховного впливу реагує добре, робить з них належні висновки. Приймає активну участь у роботах з благоустрою місць позбавлення волі, розуміє їхню необхідність. У відомостях щодо оцінки ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення на засудженого ОСОБА_8 вказано, що у засудженого встановлено середній рівень такого ризику, а також ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.с. 2-3).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Колегія суддів вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Крім того, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги твердження засудженого ОСОБА_8 про те, що він своєю сумлінної поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Зі змісту довідки про заохочення і стягнення вбачається, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання отримав одне заохочення.

Окрім цього, зі змісту довідки про працевлаштування засудженого № 286 вбачається, що в період з червня по жовтень засуджений ОСОБА_8 працевлаштований не був, однак зі змісту характеристики, залучався до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, до робіт відносився добросовісно.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що наведені вище обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 лише намагається стати на шлях виправлення, але не довів його в достатньому обсязі для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст. 81 КК України.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 відбув передбачений законом мінімум строку призначеного покарання для можливості звільнення умовно-достроково, однак на даний час відсутні достатні дані, які свідчать про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, колегія суддів приходить до висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення, в даному випадку, не є виправданим.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення без змін.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418, 537,539 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року про відмову в задоволенні подання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5