Справа № 392/454/21
Провадження № 1-кп/392/73/23

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого: судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 26 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мурманськ, росіянина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, такого, що відповідно до ст.89 КК України, не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2021 року близько 23.00 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_7 , та попрямував до приміщення літньої кухні, де, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, останній шляхом пошкодження навісного замку вхідних дверей, незаконно проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав, належну потерпілій ОСОБА_7 жарову електрошафу, вартістю 300 грн. та газовий балон, ємністю 50 л., вартістю 350 грн. З викраденим майном, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 650 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав та показав, що 25.02.2021 року не викрадав балон і піч, по перше фізично, не зміг винести, оскільки їх вага (духовки і балону) десь 25 кг, до того ж не можливо нести через об`єм вказаних речей. По друге, з 21 години вечора до 2 години ночі знаходився у сусідки ОСОБА_8 із ОСОБА_9 , та разом випили пляшку горілки, в цей час до них заходив син ОСОБА_10 . Пішли додому близько 3 години ночі, взяли ще пляшку самогону в сусіда, випили її та о 4 год, розійшлися, а о 6 год ранку ОСОБА_9 знову прийшов до нього та вони продовжували пити.

До ОСОБА_11 , яка є його колишньою дружиною, час від часу заходив за адресою: АДРЕСА_2 , приносив їй радіоприймач, був в кухні, де вона йому давала їсти. Викладені в обвинувальному акті обставини не відповідають дійсності.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не визнав повністю, його винність в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, дослідженими в ході судового слідства, які суд, керуючись законом, оцінює з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що їй належить будинок по АДРЕСА_2 , у вказаному будинку, проживає ОСОБА_12 протягом тривалого часу. Будинок в неї орендує. Показала, що дійсно протягом року неодноразово ОСОБА_13 приходив у двір по АДРЕСА_2 , де на даний час проживає колишня дружина обвинуваченого ОСОБА_12 з іншим чоловіком. В 2021 році, точний місяць не пам`ятає, на початку року, ОСОБА_12 повідомила, що напередодні вночі, відірвавши сітку зі сторони городу, ОСОБА_13 заліз у двір, виніс балон і духовку. Вона звернулася до поліції з даного приводу. На її думку, крадіжку здійснив саме він, бо сусіди та ОСОБА_14 , бачили його у дворі. Вважає, що з всіх сусідів, лише ОСОБА_15 міг здійснити крадіжку. Більше їй нічого не відомо з приводу крадіжки. Додатково показала, що десь рік тому обвинувачений ОСОБА_13 «налазив» в ту хату, виривав двері, викрадав речі та птицю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , показала, що вона мешкає на квартирі по АДРЕСА_2 . Бачила, як в ночі, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на її подвір`я, та з літньої кухні викрав, газовий балон і духовку. Вийти з будинку боялася, тому що він був п`яний. Вночі приходив декілька разів. Раніше вирвавши замок у погребі, викрав консервацію, картоплю, качок, курей, мотоцикл. В ту ніч, обвинувачений був одягнутий в спортивних штанах та спортивній кофті чорного кольору. Пізніше, коли приїхали працівники поліції, знайшли викрадену електродуховку на подвір`ї іншого домоволодіння.

На що обвинувачений ОСОБА_3 в судовому запсіданні повідомив, що в нього чорних речей немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , показав, що з обвинуваченим перебуває в ніяких стосунках. 25 лютого 2021 року близько 11 вечора співмешканка ОСОБА_16 , розповіла йому, що прийшов ОСОБА_3 та виніс духовку з кухні, він особисто його не бачив, з будинку не виходив. ОСОБА_3 періодично приходив до них за місцем їх проживання та здійснював крадіжки, консервацію, курей, качок, останній раз викрав духовку та балон. В подальшому духовку знайшли біля іншої хати, балон не повернули.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він та ОСОБА_17 був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час огляду місця події, в ході якого знайшли духовку, працівники поліції забрали як речовий доказ. На місці також була присутня ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . ОСОБА_14 вказувала, що це ОСОБА_13 викрав духовку, крім того зазначала, що він також викрав газовий балон. Сказала, що бачила його через вікно, проте боялася вийти, а зранку вже повідомила про крадіжку і зателефонували до поліції.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , якого викликано до суду за клопотанням сторони захисту, та який показав, що обвинувачений його сусід, з потерпілою не знайомий. Ввечері можливо саме, 25.02.2021 року пішов з пляшкою горілки 0,7 л. до Кремси, з ним випили горілку, але всю горілку не допили і пішли разом до ОСОБА_19 , там горілку не вживали, а говорили, бо ОСОБА_20 хвора, погостювали 2-3 години та пішли додому. До ранку там не були, до 23 години ночі вже точно йшли від неї, бо на дворі була вже ніч, але ще не світало. Більше горілки не вживали, відразу від ОСОБА_20 пішли додому. Кремса зайшов додому перший бо живе ближче, а він пішов далі. З ОСОБА_15 зустрічалися часто, алкогольні напої вживали рідко. До ОСОБА_21 разом лише раз ходили. Про подію розповів ОСОБА_15 , а саме, що його звинувачують у крадіжці.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними документами:

- згідно заяви ОСОБА_16 про надання добровільної письмової згоди працівникам поліції на огляд домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (том №1, а.п.198).

- протоколом огляду місця події від 26.02.2021 року з додатком (фототаблицею) до протоколу огляду місця події від 26.02.2021 року під час якого оглянуто територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де при огляді виявлено та вилучено: на стакані об`ємом 05 л. виявлено сліди рук, які за допомогою липкої прозорої стрічки поміщено на два відрізки на аркуш паперу, формату А4 та упаковано до спеціального пакету №7101004 (том №1, а.п.199);

- згідно заяви ОСОБА_16 , остання надала добровільну згоду працівникам поліції на огляд свого домоволодіння, яке розташовано по АДРЕСА_3 (том №1, а.п.202);

- протоколом огляду місця події від 27.02.2021 року, з додатком ілюстрованої таблиці до протоколу місця події від 27.02.2021 року, АДРЕСА_3 відповідно до якого проведено огляд за вищевказаною адресою на території домоволодіння в літній кухні знаходилася жарова електрошафа сірого кольору та постановою слідчого від 27.02.2021 року визнано та приєднано до кримінального провадження №0000042 від 26.02.2021 року в якості речових доказів (том №1, а.п.203-206, 207);

- висновком експерта №СЕ-19/112-21/2140Д від 12.03.2021 року разом з додатком ілюстративної таблиці до «Висновку експерта від 12.03.2021 № СЕ-19/112-21/2140-Д» вбачається, що сліди рук найбільшими розмірами по вісях 9x17 ММ. 7x16 ММ НЗ на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x43 мм, слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 12x23 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x48 мм, які вилучені 26.02.2021 року під час огляду місця події приміщення літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації по ним особи (осіб), що їх залишила (залишили).

Слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 12x23 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x48 мм залишений пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сліди рук найбільшими розмірами по вісях 9x17 мм, 7x16 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x43 мм залишені не особою дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою (іншими) особою (особами) (том №1, а п.211-221)

- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №876 від 09.03.2021 року, згідно з яким: ринкова вартість, не представленої на експертизу жарової електрошафи, виробництва часів Радянського союзу, діапазон регулювання температури °С от 50 до 300, розмірами 32*55*25 см., яка придбана новою та знаходилась в робочому стані, станом на 25.02.2021 складає 300,00 грн. (Триста гривень 00 копійок).

Ринкова вартість, не представленого на експертизу газового балона, ємністю 50 л., який придбаний та бувший у користуванні з 1990 року, без пошкоджень, придатний для користування, станом на 25.02.2021 складає 350,00 грн. (Триста п`ятдесят гривень 00 копійок) (том №1, а .п.223-227).

Не є документами в розумінні ст.99 КПК України, та доказами у справі відповідно до положень ст. 84 КПК України:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000042 від 26.02.2021 року (Том №1, а.с. 194);

- рапорт від 26.02.2021р., згідно якого вбачається, що о 07:49 год. 12.09.2021 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 26.02.2021 року о 07:48 год. за адресою: АДРЕСА_2 , протягом ночі, невідома особа шляхом зриву сітки із кухні вкрали духовку, всі речі у кухні пошкодженні, заявниця підозрює свого колишнього чоловіка, ОСОБА_3 (Том №1, а.п. 196);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.02.2021 року, згідно якого вбачається, що старшим слідчим СВ ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_22 , прийнято усну заяву від ОСОБА_7 про те, що в ніч на 26.02.2021 року невстановлена особа, шляхом пошкодження навісного замка проникла до приміщення літньої кухні, яка розташована по АДРЕСА_2 , (територія домоволодіння) звідки таємно викрала повний балон червоного кольору, об`ємом 50 л. електричну духовку біло- сірого кольору, виробництва часів Радянського Союзу (том №1, а.п.197).

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину" (постанова ККС ВС від 21.02.2019 у справі № 701/613/16-к).

Перевірка доказів на їх допустимість є однією з найважливіших гарантій забезпечення прав і свобод людини в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. З огляду на це, суд має детально аналізувати надані сторонами докази на предмет їх допустимості.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_3 , і розцінює їх як спосіб захисту та намагання уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Надані покази обвинуваченого спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені у судовому засіданні та лише підтверджують протилежне.

Натомість показання свідків, зокрема ОСОБА_11 , які безпосередньо надані в суді є послідовними, не містять суперечностей, узгоджуються між собою та сукупністю інших доказів у кримінальному провадженні, згідно яких остання ствердно заявила, що бачила тієї ночі ОСОБА_23 , однак не вийшла до нього бо боялася, а наступного дня зранку відразу ж повідомила ОСОБА_24 та викликали працівників поліції.

Більше того, показання обвинуваченого з приводу того, що він не міг бути в цей час на місці події, так вживав алкогольні напої всю ніч із ОСОБА_21 та ОСОБА_25 , та не міг викрасти речі, зазначені в обвинувальному акті, спростовані показаннями свідка ОСОБА_25 , який показав, що дійсно вживав в той вечір алкогольні напої з ОСОБА_15 та були у ОСОБА_21 , проте розійшлися до 23.00 год. Натомість обвинувачений вказував, що вживав з ним алкогольні напої до 3 години ранку, а потім знову до 6 ранку.

Крім того, такі доводи обвинуваченого спростовуються даними висновків експертиз, зокрема з висновку експерта №СЕ-19/112-21/2140Д від 12.03.2021 року разом з додатком ілюстративної таблиці до «Висновку експерта від 12.03.2021 № СЕ-19/112-21/2140-Д» вбачається, що сліди, які вилучені 26.02.2021 року під час огляду місця події приміщення літньої кухні за адресою: АДРЕСА_2 , придатні для ідентифікації по ним особи (осіб), що їх залишила (залишили). Слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 12x23 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38x48 мм залишений пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта, якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншими доказами у справі.

Аналізуючи сукупність всіх досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, які досліджені та перевірені судом під час судового слідства по справі, а тому є достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу вироку, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, дійшов висновку про правильність кваліфікації досудовим слідством дій ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення,та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні обвинуваченій покарання суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, проти власності.

Досліджуючи дані про особу, суд встановив, що ОСОБА_3 одружений, проте проживає один, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, є пенсіонером, в даний час за станом здоров`я ніде не працює, на обліках у кабінетах нарколога та психіатра КНП «Маловисківська лікарня» не перебуває, такий, що відповідно до ст.89 КК України не має судимостей, при цьому останні раз притягувався до кримінальної відповідальності близько 10 років тому.

Відповідно до досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Висновок про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

Обставин, відповідно до ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставин, відповідно до ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин за яких вчинено вказане кримінальне правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, при цьому суд дотримується принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Однак враховуючи похилий вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , вартість викраденого майна, а також те, що частину майна виявлено та поміщено до камери зберігання речових доказів, та вироком в порядку ст. 100 КПК України буде вирішено питання про повернення такого майна законному володільцю, відсутність від потерпілої до обвинуваченого претензій майнового характеру, що може свідчити про зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи позицію потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченому, яка послалася на розсуд суду,суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, але в умовах здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом враховується, що заборони застосування ст. 75 КК України за умови невизнання обвинуваченим своєї вини КК України не містить, що також підтверджується усталеною практикою Верховного суду.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не встановлено.

Підстав для застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні за судову трасологічну експертизу №СЕ -19/112-21/2140-Д від 12.03.2021 року в розмірі 1307 грн 60 коп.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 1307 грн 60 коп.

Речові докази:

- жарову електрошафу сірого кольору, виробництва часі Радянського Союзу без верхньої панелі, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- сліди рук, що вилучено на поверхні скляної банки та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000042 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинувачен(ому)ій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_26

суддя