справа №176/2754/23
провадження №1-кп/176/61/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, такого, що не має дітей, непрацюючого, на обліку у центрі зайнятості не перебуваючого, група інвалідності не встановлена, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 вересня 2023 року за №0000586,

з участю учасників судового провадження: прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, останній раз - Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

21.08.2023 приблизно о 11 год. 15 хв., ОСОБА_3 , проходячи поблизу буд. АДРЕСА_3 на подвір`ї вказаного домоволодіння помітив мобільний телефон марки Rеdmі 9С, чорного кольору, ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі (книжечкою) чорного кольору, в середині телефону знаходилась сім-карта мобільного оператора «Водафон» за номером НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_7 .

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений па таємне викрадення чужого майна та визначивши мобільний телефон «Rеdmі 9С» чорного кольору як предмет свого злочинного посягання, вирішив викрасти вище вказаний мобільний телефон.

Цього ж дня, тобто, приблизно о 11 год. 17 хв. 21.08.2023, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, реалізуючи в подальшому раптово виниклий злочинний умисел, направлений па таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що він посягає на чуже майно і не має права розпоряджатись ним, будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, ОСОБА_3 проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , перебуваючи на території вказаного домоволодіння, підійшов до стільця поряд з гаражем, на якому знаходився мобільний телефон «Rеdmі 9С» чорного кольору, скориставшись відсутністю можливих свідків та очевидців, діючи на досягнення свого злочинного умислу, взяв мобільний телефон Rеdmі 9С, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 в чохлі (книжечкою) чорного кольору, в середині телефону знаходилась сім-карта мобільного оператора «Водафон» за номером НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_7 (чохол та сім-картка матеріальної цінності для потерпілої не представляють) таким чином, заволодівши ним, пішов з місця скоєння кримінального правопорушення, обернувши викрадене майно на свою користь.

Таким чином, протиправними діями ОСОБА_3 завдано матеріального збитку потерпілій ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4104 від 15.09.2023 на загальну суму 3865 гривень 83 копійки, (три тисячі вісімсот шістдесят п`ять гривень 83 копійки).

Крім цього, 28 серпня 2023 року приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 йшов по вул. Набережній повз буд. 124 в м. Жовті Води, Кам`янського району в напрямку місця мешкання - АДРЕСА_4 . В той же час, маючи умисел на вчинення таємного викрадення будь-якого чужого майна, побачив поряд із вказаним домоволодінням автомобіль ВАЗ 2105 білого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , який належить па праві власності ОСОБА_8 , фактично перебуває у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же час, скориставшись тим, що за його діями піхто не спостерігає, умисно, з корисливим мотивом, будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 в невстановлений спосіб проник в автомобіль через задні ліві двері автомобіля, виявив банківську платіжну картку банку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_6 , та банківську платіжну картку АТ «Державний ощадний банк України» НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Побачивши вказані картки та розуміючи, що на їх рахунках є грошові кошти у ОСОБА_3 , відразу виник корисливий умисел, направлений на викрадення офіційних документів, а саме вищевказаних банківських карток, з корисливих мотивів, з метою подальшої крадіжки грошових коштів, що знаходилися на їх рахунках, які належать потерпілому ОСОБА_5 , шляхом здійснення операцій по зняттю грошових коштів з вказаних карток. Взявши до рук платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_8 , та платіжну картку АТ «Державний ощадний банк України» НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 отримав їх в своє повне розпоряджання та усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно заволодів офіційними документами, утримуючи при собі вищевказаний офіційний документ та розпорядився привласненим майном на власний розсуд з корисних мотивів.

У відповідності до Закону України «Про інформацію» від 2 квітня 1992 року. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» від 2 жовтня 2001 року, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року п. 1 ст. 5 та ст. 200 КК України платіжні банківські картки є електронним платіжним документом.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 2 квітня 1992 року, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» від 2 жовтня 2001 року, п. З ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи пішому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Відповідно до примітки ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено, останній раз - Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ затверджено Указ Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Так, 28 серпня 2023 року приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 йшов по вул. Набережній повз буд. 124 в м. Жовті Води, Кам`янського району в напрямку місця мешкання - АДРЕСА_4 . В той же час, маючи умисел на вчинення таємного викрадення будь-якого чужого майна, побачив поряд із вказаним домоволодінням автомобіль ВАЗ 2105 білого кольору д.н.з. НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , фактично перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В той же час, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливим мотивом, будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 в невстановлений спосіб проник в автомобіль через задні ліві двері автомобіля, виявив банківську платіжну картку банку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_5 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою останній заволодів з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з викраденої банківської картки АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 , яка прив`язана до рахунку НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації прямого умислу шляхом використання платіжної картки для здійснення покупок, умисно, таємно для інших осіб яким було не відомо про те, що ОСОБА_3 вказана банківська картка не належить, будучи обізнаним про дію в Україні воєнного етапу, достовірно знаючи, що він діє поза волею держателя банківської картки АТ КБ «Приват Банк», а саме потерпілого ОСОБА_5 , 28 серпня 2023 року здійснив покупки в торгівельній мережі м. Жовті Води через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду:

-о 12 год. 08 хв. в магазині "Каравела", розташованому по пров. Веселий 1в, в м. Жовті Води на суму 845 грн.,

-о 14 год. 45 хв. та 14 год. 48 хв. в магазині "Альфа", розташованому на вул. І. Франка буд. 5 корп. А в м. Жовті Води на суму 916 грн. та 440 грн. відповідно,

-о 14 год. 51 хв. в магазині "Квартальний", розташованому на вул. Шевченка, 13 в м. Жовті Води на суму 932 грн.

-о 15 год. 13 хв. в магазині "Червона калина", розташованому на вул. Козацької слави 23/57 в м. Жовті Води па суму 920 грн.,

-о 16 год. 03 хв. та 16 год. 05 хв. в магазині "Славутич", розташованому на вул. Ярослава Мудрого 1 в м. Жовті Води на суму 799 грн. та 153 грн. відповідно.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму згідно банківської роздруківки від 31.08.2023 року, на загальну суму 5005 гривень 00 копійок.

Під час судового розгляду, 29 січня 2024 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 29.01.2024 року і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора, зазначив, що надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному проваджені.

Обвинувачений в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому повністю і беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Зазначив, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Відмовився від справедливого судового розгляду кримінального провадження. Зазначив, що повністю розуміє наслідки обмеження апеляційного та касаційного оскарження вироку суду ухваленого на підставі угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним та прокурором.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є за ч.4 ст.185 КК України - тяжким злочином, за ч.1 ст.357 КК України - кримінальним проступком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в повній мірі розуміє положення ст.ст. 394, 424, 473, 474,476 КПК України, ст.389-1 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд, з`ясував у обвинуваченого та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер кожного обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.1 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, в присутності захисника, відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати:

- за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Обвинуваченому слід призначити узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та строк покарання.

Сторони угоди /прокурор та обвинувачений/ домовились про призначення ОСОБА_3 , узгодженого покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Сторони узгодили долю речових доказів. Долю речового доказу у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 на підставі вироку суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 січня 2024 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком 2 /два/ роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2022 року і, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років 3 /три/ місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання, тобто з моменту його фактичного затримання на підставі вироку суду

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон Redmi 9С, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який передано під схорону розписку потерпілій ОСОБА_7 , залишити останній;

- сліди папілярних ліній, перекопійовані на липку стрічку на 3 фрагменти аркуші паперу та поміщено до спецпакету НПУ 7202774 - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- DVD-R диск VIDEX MAMBA з відеозаписом за 28.08.2023 з магазину «Славутич» - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- банківські картки КБ «Приватбанк» НОМЕР_5 та АТ «Державний ощадний банк України» НОМЕР_7 , що належать ОСОБА_5 , повернути останньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 2390 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої ст.389 -1 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя