КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/4760/20Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5478/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , строком на 60 діб, до 10 грудня 2023 року включно.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що обраний запобіжний захід є надмірно суворим для ОСОБА_8 .

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КК України. Вказує, що ОСОБА_8 не вчиняв спроб втечі, не переховувався від слідства та суду, не вчиняв спроб незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Крім цього, за доводами апелянта, судом першої інстанції не враховано, що обвинуваченим ОСОБА_8 24 січня 2023 року укладено контракт з Добровольчим формуванням №42 територіальної громади міста Києва «Легіон Оболонь», він виконував військові завдання територіальної оборони на постійний (систематичній) основі, що виключає факт його переховування обвинуваченого та існування ризиків втечі.

Також, як вважає апелянт, судом не взято до уваги те, що обвинувачений має постійне місце проживання на території міста Києва, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, 2011 року народження.

За результатами апеляційного перегляду просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або не обирати запобіжний захід для призову останнього на військову службу під час мобілізації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, у провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000301 від 16 січня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

12 жовтня 2023 року прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 діб, до 10 грудня 2023 року включно.

Ухвалюючи рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд визнав обґрунтованими наведені у клопотанні доводи про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливості обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про продовження існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перевіряючи наведені у клопотанні доводи прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, яке ставиться у провину обвинуваченому, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину. При цьому, як встановив суд, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, судом враховано той факт, що ОСОБА_8 перебував у розшуку, а тому обґрунтовано вказав на існування ризику його переховування від суду.

Оскільки наведені у клопотанні прокурора ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою не зменшилися, суд обґрунтовано визнав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою суд також врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які містяться посилання в поданій апеляційній скарзі.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі, в тому числі посилання на можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, у виді домашнього арешту.

Виходячи з рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, предметом апеляційного розгляду в даному провадженні є лише ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В даному рішенні Конституційний Суд України констатував, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.

За таких обставин, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про наявність підстав для скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 з підстав його призову на військову службу під час мобілізації, то вони не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 616 КПК України у разі введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України підозрюваний обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, а також злочинів, передбачених статтями 115, 146-147, 152-156, 186, 187, 189, 255, 255-1, 257, 258-262, 305-321, 330, 335-337, 401-414, 426-433, 436, 437-442 КК України, має право звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Як вбачається із матеріалів сформованого контрольного провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що у відповідності до вказаних вимог позбавляє його можливості звернення до прокурора з відповідним клопотанням в порядку ст. 616 КПК України. Вказане також не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції під час перегляду ухвали про продовження строку тримання під вартою.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 діб, до 10 грудня 2023 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4