У Х В А Л А

Іменем України

10 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявників скарги: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

слідчого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від 31 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 03.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Вінницького міського суду Вінницької області з вищевказаною скаргою, яку мотивували тим, що постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від 31 жовтня 2023 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 03.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

На думку заявників скарги постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки досудове розслідування проводилося не в повному обсязі та зазначені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Зокрема, як зазначається заявниками:

- органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

- необґрунтований висновок, який міститься в постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та завчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину та відсутність події злочину.

- не проведення слідчими необхідного та повного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у провадженні.

- не взяті свідчення з потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4

- не надано досудовим слідством правову юридичну оцінку діям інших співучасників жахливого злочину, які обвинуваченому допомагали та сприяли у вчиненні суспільно небезпечного злочину, умисному вбивстві та спаленню майна, а саме дружині ОСОБА_7 , його донці ОСОБА_8 , та сину ОСОБА_9 , які на момент скоєння злочину допомагали та були присутні неподалік та вчиняли дії які кваліфікуються як співучасник злочину.

На підставі викладеного заявники звернулись до суду з вищевказаною скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги посилаючись на законність винесеної ним постанови.

Вислухавши думку заявників скарги та слідчого, дослідивши матеріали справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №0000098, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до статті 24 КПК України це право гарантується кожному.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В той же час, статтею 284 КПК України закріплено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю, серед яких - встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Судом встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 03.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

Реєстрації кримінального провадження передувало те, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2021 по справі №686/1240/21 зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельницькому внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначені у заяві ОСОБА_3 від 23.12.2020 та розпочати досудове розслідування.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду 03.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України за №0000098.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 03.02.2021 слідує, що: «Відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2021 зобов`язано внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення прокурорами Вінницької місцевої прокуратури та слідчими Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0004385 від 17.06.2014 та №0000364 від 13.02.2019.»

Разом з тим, на виконання вимог зазначеної ухвали суду 03.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України за №0000099.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 03.02.2021 слідує, що: «Відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.01.2021 зобов`язано внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення прокурорами Вінницької місцевої прокуратури та слідчими Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0004385 від 17.06.2014 та №0000364 від 13.02.2019.».

В подальшому, постановою прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури від 05.04.2021 матеріали досудових розслідувань №0000098 від 03.02.2021 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України та №0000099 від 03.02.2021 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000098.

Як слідує з досліджених матеріалів кримінального провадження, в ході досудового розслідування слідчим було проведення наступні слідчі (процесуальні) дії, а саме: проведено допити ряду свідків, проведено тимчасові доступи до речей та документів, надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, проведено допит потерпілої ОСОБА_3 .

За наслідками вищевказаних дій, старшим слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 26 липня 2021 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Однак, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.06.2023 по справі №127/18698/23 постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_5 від 26.07.2021 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 03.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, скасовано

В подальшому, постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 31 жовтня 2023 року кримінальне провадження №0000098 від 03.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України, повторно закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.Однак, ознайомившись зі змістом оскарженої постанови, суд дійшов висновку, що вона є необґрунтованою, а зазначені у ній висновки суперечать наявним матеріалам кримінального провадження, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.

Як слідує з оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження №0000098 стало те, що за результатами проведеного досудового розслідування не встановлено в діянні прокурорів Вінницької окружної (місцевої) прокуратури ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та слідчого Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

Надаючи оцінку оскаржуваній постанові слідчим суддею враховується наступне.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження №0000098 предметом дослідження у вказаному провадженні були дії та бездіяльність прокурорів та слідчих при здійсненні досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0004385 від 17.06.2014 та №000364 від 13.02.2019.

За наслідками досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004385 від 17.06.2014 прокурором Прокуратури м. Вінниці ОСОБА_10 направлено до Вінницького міського суду Вінницької області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385.

Однак, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2015 по справі №127/16876/15-к клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 повернуто прокурору м. Вінниці.

Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2016 по справі №127/27685/15-к клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про які внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 повернуто прокурору.

Окрім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2016 по справі №127/13944/16-к клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385 повторно повернуто прокурору м. Вінниці.

Поряд з цим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2023 по справі №127/12416/20 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2014 р. за №0004385, за ознаками вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, в черговий раз повернуто прокурору.

Обґрунтовуючи рішення судом зазначається про те, що:

«Однак, як вбачається з даного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, підставою для застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим «наглядом вказано висновок судово-психіатричної експертизи від 30.06.2014 року № 98, згідно з яким ОСОБА_15 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Проте, суд зазначає, що зазначена експертиза була проведена 30.06.2014 року, тобто за шість років до направлення даного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду, що не дає можливості суду зробити обґрунтований висновок про необхідність застосування відносно ОСОБА_15 примусових заходів медичного характеру та визначити їх вид з урахуванням його дійсного стану здоров`я.

Крім того, враховуючи, що експертиза була проведена 30.06.2014 року, ставиться під сумнів обгрунтованість самого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.»

За наслідками досудового розслідування у кримінальному провадженні №000364 від 13.02.2019 прокурором направлено до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 р. за №0000364, за ознаками вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України.

Однак, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2023 по справі №127/12329/20 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 р. за №0000364, за ознаками вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, повернуто прокурору.

Обґрунтовуючи рішення судом зазначається про те, що:

«Однак, як вбачається з даного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, підставою для застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом вказано висновок судово-психіатричної експертизи від 30.06.2014 року № 98, згідно з яким ОСОБА_15 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Проте, суд зазначає, що зазначена експертиза була проведена 30.06.2014 року, тобто за шість років до направлення даного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до суду, що не дає можливості суду зробити обґрунтований висновок про необхідність застосування відносно ОСОБА_15 примусових заходів медичного характеру та визначити їх вид з урахуванням його дійсного стану здоров`я.

Крім того, враховуючи, що експертиза була проведена 30.06.2014 року, ставиться під сумнів обгрунтованість самого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.»

В судовому засіданні під час розгляду вказаної скарги заявниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначалося про те, що ОСОБА_15 не є особою, яка потребує психіатричної допомоги, а є цілком здоровою особою та повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення на загальних підставах, про що ними неодноразово було заявлені клопотання про призначення відповідних експертиз.

Як встановлено судом, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2019 по справі №127/25766/19 задоволено клопотання старшого слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 про проведення експертизи та доручено проведення амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи в кримінальному провадженні №0000364 від 13.02.2019 експертам КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка», розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 109.

Цією ж ухвалою, на вирішення експертизи експертам поставлено наступні запитання:

Чи страждав ОСОБА_15 захворюванням в період інкримінованого йому діяння?

Чи знаходився ОСОБА_15 в стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в зазначений період?

Чи міг ОСОБА_15 в період інкримінованого йому діяння, за своїм психічним станом усвідомлювати свої дій та керувати ними?

Чи страждає ОСОБА_15 в теперішній час на будь-яке психічне захворювання, чи проявляється у нього тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності?

Чи може ОСОБА_15 на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними?

Чи потребує ОСОБА_15 примусових заходів медичного характеру?

Яка загальна психологічна оцінка стану ОСОБА_15 .?

Чи має ОСОБА_15 індивідуально - психологічні особливості, які суттєво вплинули на його поведінку в ситуації інкримінованого йому діяння?

Крім того, цією ж ухвалою прийнято рішення про направлення для обстеження підозрюваного ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні під час розгляду вказаної скарги слідчий ОСОБА_5 пояснив суду, що вказану ухвалу суду було неможливо виконати у зв`язку з неявкою особи до слідчого чи до експертів.

Однак, такі посилання слідчого критично оцінюються слідчим суддею, оскільки неявка особи до слідчого чи експерта не може слугувати підставою для невиконання судового рішення. В той же час, орган досудового розслідування та прокурор були зобов`язані вжити заходів, визначених КПК України, для забезпечення проведення зазначеної вище експертизи.

Однак, з матеріалів кримінального провадження слідує, що наведені обставини залишились поза увагою слідчого.

Слідчим не вчинено будь-яких слідчих (процесуальних) дій з метою встановлення фактів невиконання вимог зазначених в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2019 по справі №127/25766/19.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження взагалі відсутні відомості, щодо невиконання вимог зазначених в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2019 по справі №127/25766/19, та відповідно не зазначено обґрунтування підстав чому слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 533 КПК України закріплено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Однак, слідчим ОСОБА_5 в межах досудового розслідування не вжито необхідних заходів та не здобуто доказів, які спростовують чи підтверджують відомості, зазначені заявниками у судовому засіданні та вказані в заяві про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, як зазначено вище, за наслідками проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000364 від 13.02.2019 до суду було направлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2019 за №0000364, за ознаками вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, однак ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.09.2023 по справі №127/12329/20 вказане клопотання повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК.

Окрім того, за наслідками досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004385 від 17.06.2014 до суду були направлені клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_15 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені 17 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004385, однак ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 28.07.2015 по справі №127/16876/15-к, від 05.01.2016 по справі №127/27685/15-к, від 20.09.2016 по справі №127/13944/16-к, від 22.09.2023 по справі №127/12416/20 вказані клопотання повернуті прокурору у зв`язку з їх невідповідністю вимогам КПК.

Таким чином, очевидними та встановлені судовими рішеннями є системні порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства, допущені органом досудового розслідування та/або прокурором при здійсненні досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000364 та №0004385.

Однак, наведенні обставини залишились поза увагою слідчого ОСОБА_5 .

Окремо суд звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні №0000098 потерпілими особами визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак допитано у якості потерпілого лише ОСОБА_3 , натомість іншу потерпілу особу ОСОБА_4 з приводу відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень слідчим допитано не було, що вказує на неповному досудового розслідування.

На думку слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є передчасною, при її винесенні слідчим не дотримано вимог КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові відсутнє належне обґрунтування щодо відсутності складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

Зазначене вказує на необґрунтованість, на даний час, закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд приходить до висновку, що постанова старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від 31 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 03.02.2021, постановлена передчасно, є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 від 31 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 03.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя