Справа № 215/6236/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0000820 від 11.10.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тинда, Амурської області, Російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України судимості не має,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно з положеннями ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організацій і діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно з вимогами ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію, та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє до цього часу. Вищий адміністративний суд України в постанові від 16.02.2015 (справа № 800/582/14) зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду. Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03.03.2022, на території України оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а також Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 342/2022 від 17.05.2022 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 25 травня 2022 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 574/2022 від 12.08.2022 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 23 серпня 2022 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 758/2022 від 07.11.2022 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 21 листопада 2022 року на 90 діб, Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 59/2023 від 06.02.2023 на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 18 серпня 2023 року на 90 діб.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпеченням оборони держави.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до довідки військово-лікарської комісії №124/4819 від 22.06.2023 визнаний придатним до військової служби та віднесений до рядового складу із військовим званням - солдат, а також встановлено відсутність у останнього підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Також, 26.07.2023 під особистий підпис ОСОБА_3 був ознайомлений із обов`язками громадянина, визначеними ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

У подальшому, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, будучи придатним до військової служби, отримавши повістку на відправку до військової частини № НОМЕР_1 з датою відправки на 22.08.2023, про що написав розписку, будучи належним чином повідомлений, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, без поважних на це причин, умисно не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки о 07:00 22.08.2023 до військової частини і подальшого призову за мобілізацією, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України та ст. 65 Конституції України, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ст. 336 КК України за ознаками ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Під час досудового розслідування досягнуто угоди від 24 жовтня 2023 р. в даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості за ст. 336 КК України, за умовами якої:

1.Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю беззастережно визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні.

2. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Підозрюваному при укладанні угоди роз`яснені правила ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.336 КК України, підтвердив обставини ухилення від призову через необхідність догляду за хворою матірю. Не заперечував проти затвердження угоди.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ст.474 ч.5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався поясненнями обвинуваченого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Укладена угода повністю відповідає вимогам ст.469 ч.2, 4 КПК України, та може бути затверджена судом. Кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Прокурор та захисник в судовому засіданні підтвердили укладення угоди та не заперечували щодо її затвердження судом.

Керуючись ст.ст.474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 жовтня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000820 від 11.10.2023 року, між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості за ст. 336 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 336 КК України позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

СУДДЯ: