Справа № 646/641/24
№ провадження 1-кс/646/224/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 15.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхуватка, Великобурлуцького району Харківської області, росіянина, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 15.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023 строком на 90 діб, Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», тобто з 24.02.2022 по теперішній час в Україні діє правовий режим воєнного стану.

Так, встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перебування на тимчасово окупованій території смт. Великий Бурлук, Куп`янського району Харківської області, приблизно в червні 2022 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим за об`єктивних обставин, виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій, які полягають у виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році та виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні тимчасової окупації частини території України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, ОСОБА_4 , добровільно, із ідеологічних мотивів, під час тимчасової окупації території Куп`янського району Харківської області, перебуваючи по вул. Центральній в смт. Великий Бурлук, Куп`янського району Харківської області, вступивши в контакт із представниками держави-агресора рф, надав інтерв`ю представнику загальноросійського федерального телеканалу « Первый Канал » ОСОБА_8 , в якому у формі фактичних тверджень, а також оціночних (оцінних) суджень висловив інформацію щодо виправдовування, підтримки та схвалення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, підтримки та схвалення тимчасової окупації частини території України.

За вказаних обставин, надаючи інтерв`ю представнику ЗМІ країни- агресора, яке фіксувалося шляхом проведення відеозапису, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлював, що виражена ним в словесній формі інформація щодо виправдовування, підтримки та схвалення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, підтримки та схвалення тимчасової окупації частини території України буде розповсюджена на невизначене коло осіб.

Відповідно до висновку експерта №22320 від 12.10.2023, за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення встановлено, що у мовленні ОСОБА_4 міститься інформація щодо виправдовування, підтримки та схвалення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, підтримки та схвалення тимчасової окупації частини території України. Установлена інформація виражена у формі фактичних тверджень, а також оціночних (оцінних) суджень.

Відповідно до висновку експерта №20644 від 30.06.2023, за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису встановлено, що усне мовлення ОСОБА_4 є спонтанним, непідготовленим мовленням. Ознаки читання тексту у мовленні відсутні

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. З ст. 436-2 КК України, тобто виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році та виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, вчиненому з використанням засобів масової інформації.

Окрім того встановлено, що на початку серпня 2022 року, більш точний час вчинення кримінального правопорушення за об`єктивних причин встановити не виявилося можливим, у ОСОБА_4 який перебував на тимчасово окупованій території України, а саме на території смт. Великий Бурлук, Куп`янського району Харківської області, виник злочинний умисел спрямований на здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою- агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, шляхом надання послуг з транслювання російських телеканалів та проросійського контенту, спрямованого на підтримку держави агресора рф.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи кримінальний протиправний умисел, направлений на здійснення інформаційної діяльності у співпраці із державою- агресором рф, 23.08.2022 знаходячись на тимчасово окупованій території м. Куп`янськ, Харківської області, за власним бажанням, з метою надання допомоги ворожій державі рф, спрямованій на заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній та інформаційній безпеки України в період збройного конфлікту, вступив у контакт з представниками збройних формувань рф на території Куп`янського району Харківської області та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, перебуваючи в приміщенні одного із структурних органів т.зв. «Временной гражданской администрации Харьковской области», добровільно уклав «Договор возмездного выполнения работ (предоставления услуг) №3/ВГА» із т.зв. «Временной гражданской администрации Харьковской области» на виконання робіт по забезпеченню діяльності теле (радіо) передавальної станції на території смт. Великий Бурлук, Куп`янського району Харківської області.

За вказаних обставин ОСОБА_4 , у період часу з 23.08.2022 року до початку вересня 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим з об`єктивних причин, знаходячись за території радіотелевізійної станції (РТС), розташованої по вул. Декоративна, буд. 4 в смт. Великий Бурлук, Куп`янського району Харківської області, використовуючи обладнання РТС, здійснював надання послуг з транслювання російських телеканалів та проросійського контенту, спрямованого на підтримку держави агресора рф.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 111-1 КК України, тобто здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань.

Отже, щоб запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового слідства вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без внесення застави на підставі ч. 7 ст. 183 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний, кожен окремо, заперечували проти клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що пояснення слідчому давав добровільно, незаконні засоби впливу до нього не застосовувались.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Слідчим суддею встановлено, що 15.10.2022 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000861, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

16.01.2024 о 12 год. 05 хв. начальником відділення №2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 , в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 України.

Обґрунтованість повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними під час розслідування кримінального провадження доказами та процесуальними документами, а саме: протоколом огляду від 15.10.2022, висновком експерта №22320 від 12.10.2023, складеного за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення, висновком експерта №20644 від 30.06.2023, складеного за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.07.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 18.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 18.11.2023, протоколом огляду документів від 18.11.2023, вилученими документами, якими підтверджується факт здійснення ОСОБА_4 інформаційної діяльності у співпраці з державою- агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань, іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, винним себе визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду шляхом виїзду на тимчасово окуповані території України або в РФ; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; також ОСОБА_4 може отримати можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Отже, на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаних злочинів та враховуючи відомості, які викладені в рапорті начальника Куп`янського РВ УСБУ в Харківській області №70/23-39 від 15.01.2024, вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також треба врахувати те, що підозрюваний ОСОБА_4 є місцевим мешканцем та йому відоме місце проживання свідків у вищевказаному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу на свідків, в тому числі шляхом здійснення погроз, залякувань та підкупу останніх - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судовому засіданні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 добровільно співпрацював з окупаційною адміністрацією держави агресора, толерантно відносився до захоплення частини території України, вбачається ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ Національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує дані про особу підозрюваного.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, проте, обґрунтовано вбачається, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, щоб запобігти ризикам передбаченим п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, та, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, яка відповідно до санкції ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст.111-1 КК України передбачає позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, та відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії особливо тяжких, приймаючи до уваги вищезазначені фактори, слідчий суддя вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме: оганізація та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та/або його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації чи збройних формувань та/або на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, активна участь у таких заходах , слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 15.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 6 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят днів), в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.03.2024 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 16.01.2024 року, о 12 год. 05 хв.

Дата закінчення дії ухвали 15.03.2024 року о 12 год. 05 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 19.01.2024 о 14 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1