У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №00000274 від 22.10.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 358 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2024 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №00000274 від 22.10.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 358 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_4 діючи як виконавець у злочинному об`єднанні організованій групі у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе та інших фізичних осіб, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, що полягало у незаконному призначенні та виплаті пенсійних виплат громадянам, які заздалегідь не мали необхідного страхового стажу та права на пенсію за віком, шляхом службового підроблення, тобто внесення завідомо неправдивих відомостей про працевлаштування у минулому до трудових книжок громадян, умисно, в порушення вимог п. 2.2.9 Положення про управління обслуговування громадян Головного управління ПФУ в Закарпатській області та вимог посадової інструкції начальника відділу обслуговування громадян №7, не забезпечив формування та направлення запитів про витребування довідок про підтвердження стажу роботи або про заробітну плату, без складення та направлення службових записок про проведення зустрічних перевірок документів, наданих для призначення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_15 пенсії за віком, ОСОБА_16 , пенсії за віком матері інваліда з дитинства та ОСОБА_17 , перерахунку пенсії за віком, створив у такий спосіб всі підстави та умови для гарантованого призначення та перерахунку вказаним громадянам пенсії, в результаті чого останнім в період з 04.07.2022 по 31.10.2023 незаконно проведено пенсійні виплати на загальну суму 193931,95 гривень, внаслідок чого державі, в особі Головного управління ПФУ в Закарпатській області, завдано матеріальну шкоду на вказану суму, яка у відповідності до примітки 1 ст. 364 КК України є істотною.

11.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, тимчасово не працюючому, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочинах підтверджується матеріалами кримінального провадження та матеріалами за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Повідомлення про підозру ОСОБА_4 повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series А, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), вчинених в складі організованої злочинної групи, за які йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Слідчий у клопотанні зазначає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_4 в період до 21.07.2023 перебував на посаді начальника відділу обслуговування громадян №7 (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області тому завдяки своїм зв`язкам та знайомствах із особами яким всупереч Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вносилися до офіційних документів трудових книжок осіб, яким призначали пенсію, завідомо неправдиві дані про наявний страховий стаж та в подальшому без законних на те підстав призначалися пенсії а тому сторона обвинувачення не виключає можливості вчинення ним безпосередньо чи за посередництва інших осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності спроб незаконного впливу на вказаних осіб, експертів та інших учасників кримінального провадження, а також спроб знищення, спотворення чи підроблення документів, що можуть мати доказове значення

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленні волі.

Крім того, як зауважує слідчий, за допомогою застосування до ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що є обґрунтовані підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, оскільки із вищеперерахованих обставин інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування просить застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тересва, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, тимчасово не працюючого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту вказав, що відсутні ризики передбаченні ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що Головним управлінням національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено 22.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000274 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 3 ст. 368 КК України. З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

11.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, згідно з частиною 2 даної статті, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також встановити недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини .

Співставляючи доводи слідчого в клопотанні з обґрунтуванням, на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що такі жодним чином не обґрунтовані враховуючи наступне.

При зверненні до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При наданні оцінки ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015, № 5-1кс15 та, рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.06.2019 справа № 639/793/17, в яких зазначено, що під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Разом з тим, це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

У даному випадку, матеріали клопотання не містять доказів, що ОСОБА_4 умисно вчинив дії з метою переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки про наявність зазначеного кримінального провадження останньому було відомо ще з липня 2023 року, коли органом досудового розслідування за місцем його роботи було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді від 18.07.2023. ОСОБА_4 було вручено копії цих ухвали слідчого судді про проведення обшуку, із змісту якої він був обізнаний про свою причетність до даного кримінального провадження.

При цьому матеріали клопотання не містять доказів, що підозрюваний не з`являвся до органу досудового розслідування, або вчиняв інші дії з метою ухилення.

А отже, наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду не є доведеним.

Ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризик незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, не підтверджений слідчим будь-якими доказами, оскільки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено 22.10.2021 за матеріалами правоохоронних органів та досудове розслідування триває уже більше двох років, потерпілий у цьому кримінальному провадженні відсутній. Разом з тим, у даному кримінальному провадженні проведено майже всі слідчі (розшукові) дії, в тому числі й експертизи, та строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчується 21.01.2024 (продовжений на підставі ухвали слідчого судді від 18.12.2023). Водночас, клопотання про продовження строку досудового розслідування у порядку ст. 295-1 КПК України від сторони обвинувачення до суду не надходило.

Також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання та не підтверджені будь-якими доказами ризики впливу підозрюваного на свідків, оскільки такі докази відсутні, від будь-яких осіб не надходили скарги щодо вчинення ОСОБА_4 таких дій, а отже такий ризик ґрунтується лише на припущеннях.

Зазначаючи про наявність ризику можливого перешкоджання органу досудового розслідування, слідчий не зазначає у який спосіб підозрюваний може вплинути на проведення досудового розслідування на даній стадії, оскільки досудове розслідування проводиться тривалий час, проведені майже всі слідчі (розшукові) дії у даному кримінальному провадженні.

Що стосується ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчинені нетяжкого злочину, має міцні соціальні зв`язки та позитивну характеристику, а відтак, наявність даного ризику слідчим не доведено.

Виходячи з вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), є волонтером громадської організації «Єдність», раніше не судимий, військовослужбовець Збройних Сил України, за місцем проходження військової служби та за місцем проживання характеризується позитивно, доглядає за батьком похилого віку ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже, має міцні соціальні зв`язки, при цьому слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 повідомлено підозру у вчиненні двох нетяжких злочинів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява №47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

Враховуючи наведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено під час розгляду клопотання наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, який характеризується позитивно та має міцні соціальні зв`язки.

З огляду на викладене, беручи до уваги недоведеність в ході розгляду клопотання органом досудового розслідування наявності ризиків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу та обмеження прав підозрюваного.

Крім того, кримінальне процесуальне законодавство покладає на підозрюваного обов`язок з`являтися за викликом слідчого, прокурора та суду і такий обов`язок на даній стадії не порушувався.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 181, 186, 187, 193-195, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №00000274 від 22.10.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 358 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 364 та ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1