МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/126/22
Провадження № 1-кп/945/308/23
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2023 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

законного представника особи,

яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_5 ;

особи, яка вчинила

суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_6 (який бере участь у судовому засіданні дистанційно з приміщення Дніпровської філії Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги Державної установи Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео-конференції з Дніпровською філією Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги Державної установи Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України, в м. Миколаєві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року за № 0000293 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, освіта середня, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше судимого:

20 березня 2014 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст. 115 КК України до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом,

який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України,

встановив:

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.03.2014 до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Після чого, застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру змінювалося. ОСОБА_6 було поміщено на стаціонарне лікування до 13-го відділення (відділення зі звичайним наглядом) Комунального некомерційного підприємства Миколаївський обласний центр психічного здоров`я Миколаївської обласної ради (далі - КНП МОЦПЗ МОР), розташованого за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Сапетня, вул. Сєвєрна, 14.

25 серпня 2021 року, приблизно о 10 годині, відповідно до внутрішнього розпорядку вище вказаного відділення, ОСОБА_6 вийшов разом з іншими хворими на територію внутрішнього двору відділення КНП «МОЦПЗ» МОР для прогулянки. У цей час, у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення втечі зі спеціалізованого лікувального закладу. Реалізуючи свій злочинний умисел, незважаючи на взяті на себе зобов`язання щодо недопущення порушень правил, будучи попередженим про відповідальність за порушення правил поведінки особою, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, які передбачені наказом МОЗ України № 992 від 31.08.2017 «Про затвердження Правил застосування примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги» та Додатку до вказаних правил (п. 12), та вчинення інших протиправних дій, достовірно знаючи, що територію закладу з надання психіатричної допомоги, він може залишити лише на підставі заздалегідь наданої письмової заяви, яка враховуючи всі ризики, повинна бути узгоджена головним лікарем медичного закладу, близько 10 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що робітник відділу спеціалізованої психіатричної допомоги КНП «МОЦПЗ» МОР ОСОБА_7 , який вивів хворих на прогулянку до території двору, відволікся, підійшов до дерев`яної господарчої будівлі, яка з двох боків прилягає до огорожі, де вилізши на дах вказаної будівлі та оминувши огороджувальний дріт, зістрибнув з неї з іншої сторони на відкриту територію, де зник у невідомому напрямку.

За таких обставин ОСОБА_6 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України.

31 січня 2022 року з Миколаївської окружної прокуратури до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000293 щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад зі звичайним наглядом.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Законний представник особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.

Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, ОСОБА_6 підтвердив обставини, викладені в клопотанні та в цілому не заперечував щодо клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру, суд дійшов до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У судовому засіданні встановлено, що до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у відділенні із суворим наглядом, при цьому, застосування цього примусового заходу медичного характеру неодноразово змінювалося, що підтверджується копіями ухвал відповідних судів.

У серпні 2021 року ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «МОЦПЗ» МОР.

25 серпня 2021 року, відповідно до рапорту поліцейського та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), виявлено відсутність ОСОБА_6 на території ВСПД КНП МОЦ МОР у с. Сапетня Миколаївського району Миколаївської області.

У той же день, 25.08.2021, проведено огляд місця події, про що складено протокол огляду місця події та фототаблицю до протоколу.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 181 від 24 грудня 2021 року ОСОБА_6 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості в період часу, що відноситься до інкримінового йому діяння, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. У теперішній час, за своїм психічним станом, іспитований також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування від 03.06.2005 № 7 роз`яснено, що неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК), - висновку судово-медичної експертизи.

Суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки згідно зі статтями 65, 67, 75 КПК ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 1 частини 1 статті 503 КПК України встановлено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається та у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 , який має психічний розлад, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України, у стані неосудності.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом (п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України, у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 1 ст. 292, ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2021 року за № 0000293 щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1

17.10.2023