справа №176/2737/23
провадження №1-кп/176/193/23
у х в а л а

29 грудня 2023 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000239 від 11.05.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2023 року на майно вилучене, 28.03.2023 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, грошові кошти в сумі 3700 доларів США, 47 755,00 гривень.

Обгрунтовуючи клопотання, ОСОБА_3 вказує, що Вона є одноосібним власником вказаного майна, а обвинувачений - її чоловік ОСОБА_4 не є власником вказаного майна. Вона не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження, а накладення арешту на майно, власником якого вона є, порушує її права.

ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Прокурор заперечує проти задоволення клопотання, вважає таким, яке заявлено передчасно, оскільки необхідно оглянути відеозапис з проведення обшуку, де були знайдені ці кошти, який ще не долучався до матеріалів кримінального провадження. ОСОБА_4 не працював, і ті кошти які його дружина отримувала в заробітну плату згідно наданих довідок суду не можливо утримувати всю сім`ю та ще накопичити таку сумму. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Суд, вислухавши доводи заявниці, запереченнями прокурора, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступник висновків.

Встановлено, що в провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області здійснюється розгляд кримінального провадження №0000239 від 11.05.2022 року по обвинуваченню …, в тому числі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч..2,3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2023 року накладено арешт на грошові кошти в сумі 3700 доларів США, 47 755,00 гривень, вилучені 28.03.2023 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 вказаного Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні oб`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

У рішенні Європейського суду з прав людини справа «Будченко проти України» в розділі «Оцінка суду» встановлено: п. 40 «Суд нагадує, що найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що арешт із грошових коштів не підлягає скасуванню, а клопотання не підлягає задоволенню, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, а тому клопотання про скасування арешту майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ньому доводів, задоволенню не підлягає, оскільки судовий розгляд триває, та потребує подальшого з`ясування.

Керуючись вимогами ст.ст.7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000239 від 11.05.2022 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29.12.2023 року.

Суддя ОСОБА_6