печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника власника майна, адвоката: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах СОЛЬВОТОРЕ ЕНТЕРПРАЙЗЕЗ ЛІМІТЕД (SOLVOTORE ENTERPRISES LIMITED), ОЛУБЕРА ВЕНЧЕРС ЛІМІТЕД (OLUBERA VENTURES LIMITED), ПЕСНЕРО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (PESNERO INVESTMENTS LIMITED), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року № 757/22559/22-к у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах СОЛЬВОТОРЕ ЕНТЕРПРАЙЗЕЗ ЛІМІТЕД (SOLVOTORE ENTERPRISES LIMITED), ОЛУБЕРА ВЕНЧЕРС ЛІМІТЕД (OLUBERA VENTURES LIMITED), ПЕСНЕРО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (PESNERO INVESTMENTS LIMITED) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року № 757/22559/22-к у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021 року.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що у арешті корпоративних прав відпала необхідність. Так, згідно змісту ухвали арешт накладено з метою збереження речових доказів. У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2022 у справі № 757/25689/22-к арештоване майно передано в правління АРМА та в подальшому до АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз». Натомість, всупереч меті арешту майна, яка полягає у його збереженні, службовими особами правоохоронних органів, АРМА, Міненерго, Кабінету Міністрів України, ДАТ «Чорноморнафтогаз» та НАК «Нафтогаз України» вчиняються дії та приймаються рішення, направлені на фактичн е заволодіння не тільки акціями, а й усім майном Операторів ГРМ, яке незаконно відчужується на користь ТОВ «Газмережі», заснованого НАК «Нафтогаз України». Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1335 «Про врегулювання питання використання газорозподільних систем або їх складових», припинено Договори експлуатації газорозподільних систем або їх складових з АТ «Кіровоградгаз», АТ «Дніпрогаз» та АТ «Харківгаз». Після здійснення протиправної заміни керівників АТ «Харківгаз», АТ «Дніпрогаз», АТ «Криворіжгаз» та АТ «Харківміськгаз», службові особи Міненерго склали та направили вказаним підприємствам листи про одностороннє припинення дії договорів експлуатації державного майна, що використовується для розподілу газу. Зокрема, за підписом ОСОБА_5 було направлено лист в адресу АТ «Дніпрогаз» в якому міністр просив вважати договірні відносини припиненими з 01.06.2022 року. В обрунтування листів, було зроблено посилання на пункт 3 Постанови КМУ №1335 від 25.11.22 «Про врегулювання питання використання газорозподільних систем або їх складових». Проте це, не дає право на односторонній розрив діючих договорів. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від Пов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, для розриву договору експлуатації між Міненерго та газорозподільним підприємством, потрібна була згода обох сторін або судове рішення. У відповідь на такі листи, особи яких було незаконно призначені на керівні посади в органах управління Операторів ГРМ, почали вчиняти дії та готувати документи, необхідні для фактичного вилучення майна з експлуатації цих підприємств і передачі його до ТОВ «Газорозподільні мережі України». Аналогічні дії наразі заплановано вчинити й щодо інших Операторів ГРМ, на акції яких накладено арешт. Тобто, без права управління корпоративними правами Операторів ГРМ та без їх арешту, такі корпоративні права не знецінились би, а майно і тераторів ГРМ не було б незаконно відчужено на користь третіх осіб. Більш того, НКРЕКП прийнято постанову від 31.05.2023 № 972 «Про упинення дії ліцензії з розподілу природного газу, виданої АТ ДНІПРОГАЗ», якою зупинено дію ліцензії на право провадження г зсподарської діяльності з розподілу природного газу АТ «Дніпрогаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Крім того, НКРЕКП зобов`язала АТ «ДНІПРОГАЗ» до 31 грудня 2023 року передати грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «ДНІПРОГАЗ» на праві власності до ТОВ «Газмережі» та надати до НКРЕКП звітність за результатами провадження господарської діяльності з тозподілу природного газу у 2023 році. Тобто, фактично відбувається рейдерське захоплення не тільки акцій Операторів ГРМ, а й усього їх майна, при цьому такі дії вчиняються зі згоди та сприяння посадових осіб, яким було передано для збереження речові докази - корпоративні права на підставі ухвали слідчого судді від 17.05.2022.

З огляду на вищевикладене, єдиним шляхом для зупинення привласнення майна Операторів ГРМ та знецінення їх корпоративних прав (арештованих акцій) є скасування арешту майна та як наслідок позбавлення АРМА права на управління корпоративними правами Операторів ГРМ.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних.

В судовому засіданні особа, яка подала клопотання, адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечував, просив відмовити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000160 від 22.02.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2ст. 367 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/22559/22-квід 01.09.2022 року накладено арешт в тому числі на корпоративні права, заборонивши здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цих акцій та розпоряджатися ними, що належать СОЛЬВОТОРЕ ЕНТЕРПРАЙЗЕЗ ЛІМІТЕД (SOLVOTORE ENTERPRISES LIMITED), ОЛУБЕРА ВЕНЧЕРС ЛІМІТЕД (OLUBERA VENTURES LIMITED), ПЕСНЕРО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (PESNERO INVESTMENTS LIMITED).

У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2022 у справі № 757/25689/22-к арештоване майно передано в правління АРМА та в подальшому до АТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як визначено у ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року вбачається, що при накладенні арешту на зазначені корпоративні права, слідчий суддя виходив з того, що постановою старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань від 01.09.2022 року корпоративні права та корпоративний капітал вищевказаних товариств визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а незастосування накладення арешту може привести до настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом розгляду вказаного клопотання, на теперішній час відпала, натомість прокурором у запереченням обґрунтовано зазначено про наявність підстав арешту зазначеного подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Обставини ж, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання стосуються оцінки та доведення фактичних обставин кримінальних правопорушень, встановлення наявності події злочинів, які не є предметом дослідження слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна. Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах СОЛЬВОТОРЕ ЕНТЕРПРАЙЗЕЗ ЛІМІТЕД (SOLVOTORE ENTERPRISES LIMITED), ОЛУБЕРА ВЕНЧЕРС ЛІМІТЕД (OLUBERA VENTURES LIMITED), ПЕСНЕРО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД (PESNERO INVESTMENTS LIMITED), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.09.2022 року № 757/22559/22-к у кримінальному провадженні № 0000160 від 22.02.2021 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 05 хв. 26.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1