Справа № 569/2088/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0001663 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Крупець Славутського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, розвідника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, в порушення вимог ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, 17 листопада 2022 року у період часу з 01.00 год. до 05.00 год. більш точного часу судовим слідством встановити не вдалося, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_5 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, вчиняючи протиправні дії відносно останньої, сидячи на балконі навпроти потерпілої умисно наніс їй не менше двох ударів правою долонею по обличчі та два удари кулаком правої руки в область лівого плеча, в подальшому, будучи на кухні зазначеної квартири, ОСОБА_3 , наніс не менше чотирьох ударів кулаками обох рук по правій та лівій руках потерпілої, опісля перебуваючи на короткій відстані від потерпілої у приміщенні кухні ОСОБА_3 прицільно кинув мобільним телефоном в область лобної ділянки справа ОСОБА_5 , продовжуючи конфлікт з потерпілою ОСОБА_5 перебуваючи у кімнаті ОСОБА_3 завдав не менше двох ударів кулаками по різних частинах її рук, та будучи у коридорі квартири завдав не менше двох ударів долонями своїх рук в область лобної ділянки голови потерпілої, після зазначених дій остання втратила рівновагу та впала.

Внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лобної ділянки голови справа, крововиливи на лівому плечі, на лівому плечовому суглобі, на правому плечі, в надключичній ділянці справа, садно в підключичній ділянці зліва, як кожне окремо так і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального проступку. Пояснив, що 17 листопада 2022 року у період часу з 01.00 год. до 05.00 год. перебував у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_5 . Під час словесного конфлікту між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_5 , сидячи на балконі навпроти потерпілої наніс їй не менше двох ударів правою долонею по обличчі та два удари кулаком правої руки в ділянку лівого плеча, в подальшому, будучи на кухні зазначеної квартири, наніс ще не менше чотирьох ударів кулаками обох рук по правій та лівій руках потерпілої, потім перебуваючи на короткій відстані від потерпілої у приміщенні кухні кинув мобільним телефоном в ділянку голови ОСОБА_5 , після того, перебуваючи у кімнаті завдав не менше двох ударів кулаками по різних частинах її рук, та будучи у коридорі квартири завдав ще не менше двох ударів долонями своїх рук в ділянку лобної частини голови потерпілої. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Просила призначити покарання відносно обвинуваченого на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше був не судимий, має задовільний стан здоров`я, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає, вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини та що до колишнього подружжя.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального проступку, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Крім того, зважаючи на те, що кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, в якому звинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком пов`язаним з сімейним насильством, суд вважає за необхідне, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України заборонити йому перебувати в місці спільного проживання з особою, яка зазнала сімейного насильства.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 91-1 КК України, заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , строком на 3 (три) місяці.

Речові докази: оптичні диски DVD-R - залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1