Справа № 359/883/24
Провадження № 1-в/359/69/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 лютого 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представників колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 16.07.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

23.01.2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У поданому клопотанні ОСОБА_5 зазначив, що він має право на дострокове звільнення з ДУ «Бориспільська виправна колонія №119». Своєю сумлінною поведінкою він довів своє виправлення, оскільки має три заохочення, тому зважаючи на те, що він став на шлях виправлення, просив таке клопотання задовольнити.

В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник колонії з приводу задоволення клопотання засудженого заперечив, оскільки ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, думку прокурора та представника колонії, ознайомившись з матеріалами клопотання з додатками та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 16.07.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Початок строку відбування покарання 07.07.2020 року, кінець строку 07.07.2024 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджено за вчинення ним умисного тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Вище вказаний злочин ним було вчинено під час іспитового терміну відбування покарання за поперднім вироком. На даний час фактично відбув більше двох третин строку покарання.

Разом з цим, як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики на засудженого від 02.02.2024 року, ОСОБА_5 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 08.07.2020 року. Під час перебування в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 09.09.2020 року відбуває покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)». За час відбування покарання характеризується посередньо, має одне заохочення від 20.10.2022 року та три стягнення від: 19.11.2021 року, 09.03.2023 року та 06.04.2023 року, які погашені у встановленому законом порядку. Дані порушення виражались у зберіганні заборонених предметів та перешкоджанні обшуку. Засуджений був працевлаштований робітником їдальні-кухні установи. На даний час не працевлаштований через відсутність власного бажання. Згідно ст. 118 КВК залучається до робіт з благоустрою установи та відділення. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом станови, але робить це з метою отримати поблажливість. Стоїть на профілактичному обліку, як особа схильна до виготовлення та зберігання заборонених предметів. До виконання робіт по благоустрою відноситься задовільно. Спальне місце та приліжкову тумбочку завжди і утримує у чистоті та порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок. Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Відповідно до ст. ст. 50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Під час розгляду даної справи, незважаючи на наявність одного заохочення, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи в місцях позбавлення волі та звернувшись до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, не довів свого виправлення.

Таким чином, засудженим не доведено і в судовому засіданні не встановлено, що за час відбуття покарання в особистості ОСОБА_5 відбувся процес позитивних змін, який створив у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 05.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1