Провадження № 11-сс/4823/459/23
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

05 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваної ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці смт. Куликівка Чернігівської області, громадянці України, з професійною технічною освітою, не працюючій, вдові, зареєстрованій по АДРЕСА_1 , фактично проживаючій по АДРЕСА_2 , раніше не судимій, обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваної, яка розуміючи тяжкість можливого покарання може ухилитися від слідства та суду, впливати на свідків, які є її сусідами.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати його підзахисній ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, передбаченого ст. 195 КПК України, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Не погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_10 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, та вважає помилковим таке твердження, оскільки ОСОБА_6 повністю розуміє всі наслідки, при цьому, вона не визнає своєї вини та, навпаки, буде доводити свою невинуватість.

Вважає необґрунтованим і висновок суду про можливість тиску на свідків з боку підозрюваної, адже на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не всі свідки були допитані, а ті особи, які були допитані, ніяких показань, які б мали суттєве значення для даної кримінальної справи значення, не мають.

Більш того, вина його підзахисної ще не доведена, жодних прямих доказів її вини суду не надано, при ухваленні рішення суд не оцінював докази на предмет їх достатності і допустимості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Вважає, що всі викладені ним обставини свідчать проте, що обраний для ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, оскільки є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.

Заслухавши доповідача, підозрювану та ї захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили про обрання іншого запобіжного заходу, який не буде пов`язаний із позбавленням волі, прокурора та слідчого, які заперечували проти доводів сторони захисту, звернули увагу на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини його вчинення та особу підозрюваної, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження ОСОБА_6 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті своєму чоловіку ОСОБА_11 .

За даним фактом Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області 25 вересня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003659, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У цей же день за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі ст. 208 КПК України, була затримана ОСОБА_6 .

Наступного дня ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Питання обрання міри запобіжного заходу для підозрюваної особи не є видом покарання, як помилково вважає захисник, та не суперечить положенням ст. 62 Конституції України, як він на цьому наголошує в апеляційній скарзі.

Обрання запобіжного заходу особі, яка підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, є заходом забезпечення кримінального провадження з метою дотримання підозрюваною належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, за яке передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрювана може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення за місцем свого проживання, щодо особи з якою вона спільно проживала, тобто при обранні більш м`якого виду запобіжного заходу підозрювана перебуватиме за місцем вчинення кримінального правопорушення, що сприятиме вчиненню іншого кримінального правопорушення та підвищує ступінь її ризику для суспільства та інших громадян.

Свідки у кримінальному провадженні є сусідами підозрюваної по комунальній квартирі, а тому є реальним ризик можливого тиску на них з метою зміни показань на користь підозрюваної. При цьому, твердження захисника про те, що частина з цих осіб не допитана а інші свідки надали показання, що не мають значення для досудового розслідування, не можуть бути прийняті до уваги, адже тільки суд буде вирішувати важливість показань свідків у кримінальному провадженні та тих фактів, які вони доводять чи спростовують.

Більш того, ризик можливого тиску на свідків є довготривалим та зберігатиметься аж до моменту допиту цих свідків в суді під час судового розгляду, а до того не можна виключати можливість тиску на них з боку підозрюваної, яка не визнає вину, тому невідомо які засоби вона використовуватиме для доведення своєї невинуватості, що підтверджує існування вказаного ризику.

На даний час досудове розслідування тільки розпочате, тому той факт, що свідки надали показання не може прийматись до уваги, оскільки свої висновки суд обґрунтовує виключно тими показаннями, які сприймає безпосередньо в судовому засіданні, показання надані під час досудового розслідування не приймаються до уваги, за виключенням випадків, визначених кримінальним процесуальним кодексом України.

Слідчий суддя вірно врахував дані щодо особи підозрюваної, яка офіційно не працює, не має офіційного джерела прибутків, тому є реальним ризик її уникнення від органу досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_6 нічого не тримає в місті, вона не має міцних соціальних зв`язків, роботи, а тому може залишити місце проживання.

Вказуючи на те, що більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти встановленим ризикам та забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, сторона захисту не зазначає за якою адресою суд має обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, кому належить приміщення, де ОСОБА_6 має перебувати цілодобово, не надано заяви власника цього приміщення про те, що він не заперечує проти перебування підозрюваної в належному йому помешканні. При тому, що місце вчинення кримінального правопорушення не може бути тим помешканням, де ОСОБА_6 перебуватиме під домашнім арештом.

Отже, як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваної та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14