Cправа № 127/3646/24
Провадження № 1-кс/127/1584/24
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 00000595 внесеного до ЄРДР 21.04.2023, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Гайсин, Гайсинського району, Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 00000595 від 21.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.04.2023 близько 19 годині 00 хвилин, точного часу слідством не встановлено, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у власному автомобілі марки «БМВ» моделі «Х3», з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », який був припаркований із частковим наїздом на тротуар. Вказаний спосіб паркування транспортного засобу не сподобався ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проходили повз та зробили зауваження ОСОБА_4 .

В подальшому, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з іншої, відбувся словесний конфлікт під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 шляхом спричиненні йому тілесного ушкодження.

Реалізуючи раптово виниклий свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, настання негативних наслідків та бажаючи діяти саме таким чином, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, вийшов із свого автомобіля, підійшов до ОСОБА_9 та діючи умисно наніс останньому два удари кулаком в обличчя та два удари ногою по тулубу, чим завдав фізичного болю.

Згідно висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 було виявлено тілесне ушкодження: «перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростка справа зі зміщенням». Вказане ушкодження у ОСОБА_9 належить до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, оскільки за своїм характером спричинило тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (п. 2.2.1. «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.10.1995р.), виникло від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення в межах семи діб до поступлення в лікарню.

Також відповідно до висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи за характер та локалізація виявленого ушкодження у ОСОБА_9 свідчать про травматичну дію (удар) тупого твердого предмета (предметів) з прикладанням сили в ділянку нижньої щелепи, тобто могло виникнути внаслідок удару кулаком та виключає можливість його утворення внаслідок співударяння при падінні з положення стоячи на площину.

Морфологічні властивості виявленого тілесного ушкодження ОСОБА_9 свідчать про давність його утворення в межах семи діб до поступлення в лікарню, можливо і в строк вказаний в постанові про призначення експертизи 13.04.2023.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, 02.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- витягом з ЄРДР;

- заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 ;

- висновками експертів;;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, повідомлення про підозру у вчиненні злочину, що дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового слідства та суду, ухилятись від проведення слідчих дій.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність настання кримінальної відповідальності, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином..

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Окрім того обрання будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на свідків.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків.

Враховуючи неможливість, запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 187 КПК України, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, те що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, на теперішній час підозрюється у вчинені не тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, відсутність соціально стримуючих факторів, характер та обставини злочину по якому повідомлено підозру, дають підстави слідчому судді дійти обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких або жорстких запобіжних заходів, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на положення ст. 177, 181, 194 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки передбачені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу до підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів, тобто до 02 квітня 2024 року.

Строк дії ухвали суду визначити до 02 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_10