Справа № 650/2055/23
провадження № 1-кс/650/344/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в смт Велика Олександрівка клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якого звернувся адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в якому просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 07.08.2018 року по справі 657/1857/18, на транспортний засіб марки «SEAT», модель «IB1ZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та Свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 на транспортний засіб марки «SEAT», модель «IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування заявлених вимог заявник послалася на те, що ОСОБА_3 у сервісному центрі МВС стало відомо, що на його майно накладено заборону відчуження нерухомого майна.

Відповідно до витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження державним виконавцем Каланчацького відділу державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.12.2018 року стосовно ОСОБА_3 , відкрито виконавче провадження № 57958088.

На запит адвоката, було отримано ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 07.08.2018 року по справі 657/1857/18, якою накладено арешт на автомобіль та техпаспорт.

Вважає, що станом на 11.10.2023 року відпали підстави арешту, ОСОБА_3 вже багато часу користується та керує даним автомобілем, йому давно повернули авто та технічний паспорт, що є підставною для скасування арешту вищевказаного автомобілю.

На судове засідання заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку.

На судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений у встановленому законом порядку. З технічних причин прокурор не мав можливості взяти участь в розгляді справи.

Беручи до уваги положення статей 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та частини другої статті 174 КПК України, яке не вказує про неможливість розгляду клопотання за відсутності особи, яка заявила клопотання та особи, за клопотанням якої було арештовано майно, за умови їх належного повідомлення про час та місце розгляду справи, з урахуванням строків розгляду таких клопотань, слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду клопотання по суті у їх відсутність.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт майна.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положення частини першої статті 174 КПК України закріплюють право власника майна, який не є учасником кримінального провадження звертатись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до частини першої статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК України. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що після вжиття слідчим суддею такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, за клопотанням власника майна, який не є учасником кримінального провадження, слідчим суддею може бути прийнято рішення про його скасування, в разі якщо його подальша дія не відповідає меті досягнення дієвості відповідного кримінального провадження.

Зі змісту ухвали слідчого судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 серпня 2018 року № 657/1857/18 встановлено, що слідчим суддею в межах кримінального провадження № 0000478 від 06 серпня 2018 року порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 КК України, через наявність обставин, що свідчили про факт можливої підробки номерних частин кузова автомобіля марки «SEAT», модель «IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , було накладено арешт на нього, а також на свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 .

Вказаний арешт було накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна, за вироком суду, а також у зв`язку з тим, що воно мало значення речового доказу в кримінальному провадженні.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за № 657/1857/18, а також на номером кримінального провадження 0000478, слідчим суддею встановлено, що в його межах слідчим суддею Каланчацького районного суду Херсонської області ухвалою від 05 листопада 2018 року було призначено судову криміналістичну експертизу, проведення якої доручено Херсонському НДЕКЦ МВС України. Для вирішення експерту Херсонського НДЕКЦ МВС України поставлено такі питання: Чи підлягали змінам ідентифікаційний номер та номер двигуна наданого на дослідження транспортного засобу марки «SEAT» модель IBIZA, д.н. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 ? Якщо так, то який первинний ідентифікаційний номер та номер двигуна наданого на дослідження транспортного засобу марки «SEAT» модель IBIZA, д.н. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 ?. Для дослідження експерту надано транспортний засіб марки «SEAT» модель IBIZA, д.н. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 .

Відомості про складення та направлення до суду обвинувального акта в межах даного кримінального провадження відсутні, як відсутня інформація і про те, що дане кримінальне провадження триває та в його межах проводяться будь-які слідчі (розшукові) дії.

Твердження заявника про те, що вказаний транспортний засіб разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу йому повернуто та він ним користується, не спростовані.

Підстав вважати, що вказане майно може бути предметом конфіскації, як про це зазначено в увалі слідчого судді, немає, зважаючи на зміст статей 59, 290 КК України.

Отже, слідчому судді не надано доказів того, що після вилучення вказаного майна та його арешту слідчим були встановлені обставини, які свідчать про те, що воно може бути доказом кримінального правопорушення в межах якого було розпочате кримінальне провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Таким чином, зважаючи на те, що вказане майно більше не може розцінюватись як речовий доказ, щодо останнього не може бути застосовано конфіскацію та щодо нього не приймалося інших рішень в межах кримінального провадження, подальше перебування майна під обтяженням не відповідатиме інтересам законного та добросовісного власника, а отже клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якого звернувся адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 07 серпня 2018 року № 657/1857/18 у виді накладення арешту на:

транспортний засіб марки «SEAT», модель «IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ;

свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 на транспортний засіб марки «SEAT», модель «IBIZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, у відповідності до статті 175 КПК України.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1