Провадження № 1-кс/947/354/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування №0001118 від 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше початку серпня 2023 року, у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення виник злочинний умисел, направлений незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збуту, незаконно виготовленого пального, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на право торгівлі підакцизними товарами, всупереч законодавчих вимог, які регламентують діяльність у сфері придбання, зберігання, транспортування та збуту пального, а саме ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами», які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року, «Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», яка затверджена Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 № 281/171/578/155. Усвідомлюючи прибуток від даної незаконної діяльності, розуміючи, що самостійно вони не зможуть здійснювати вказану діяльність у необхідних обсягах, останні домовились про спільне здійснення вищевказаної незаконної діяльності, таким чином вступивши у попередню змову групою осіб.

Для виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, день та спосіб, з метою уникнення викриття вказаного виду діяльності правоохоронними органами підшукали місця для зберігання з метою збуту, незаконно виготовленого пального, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на право торгівлі підакцизними товарами, на вказані місця та за невставлених обставин отримали дозвіл на користування територіями за адресами: а саме обрали території розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Крім того з метою полегшення виконання свого плану ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залучили до своєї протиправної діяльності осіб, які безпосередньо здійснювали збут незаконно виготовленого пального, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та особу ОСОБА_13 , яка мала відповідати за ведення бухгалтерського обліку та звітності, та здійснювати контроль за фінансовими операціями.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , розмістили на територіях за вище вказаними адресами два металеві та пластикові резервуари (ємності), які обладнали необхідним устаткуванням, для зберігання та подальшого з використанням транспортних засобів наявних у їх користуванні, збуту незаконно виготовленого пального.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, з метою отримання прибутку, з метою здійснення в період часу з серпня по 26 грудня 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, систематично купували незаконно виготовлене пальне, з метою подальшого збуту, у невстановлених осіб, яке в подальшому зберігали в пластикових ємностях 1000 літрів, встановлених у багажних відділеннях на транспортних засобах «VOLKSWAGEN CRAFTER» д.н.з. НОМЕР_1 , «VOLKSWAGEN CRAFTER» д.н.з. НОМЕР_2 , «VOLKSWAGEN CRAFTER» д.н.з. НОМЕР_3 , «VOLKSWAGEN CRAFTER» д.н.з. НОМЕР_4 , «VOLKSWAGEN CRAFTER» д.н.з. НОМЕР_5 , VOLVO FH460 д.н.з. НОМЕР_6 , з метою збуту, та місцях тимчасового зберігання, а саме до двох металевих контейнерів, в середині яких були пластикові ємності по 1000 літрів. Після чого використовуючи вказані вище транспортні засоби, шляхом переливання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 збували його мешканцям Одеської області та інших регіонів України.

Відповідно до відповідей з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та ГУ Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, діяльність щодо виготовлення, зберігання та реалізації паливно-мастильних матеріалів, без дозвільних документів на зазначений вид діяльності, використання матеріально-технічного забезпечення, на яке не отримано дозволу, сертифікатів та декларацій, які не пройшли експертизу з питань охорони праці, становить загрозу для життя і здоров`я людей.

Під час досудового розслідування, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування оперативному підрозділу Управління служби безпеки України в Одеській області в порядку п.3 ч.2 ст.40 та ст.41 КПК України, скеровано доручення на проведення розшукових дій щодо встановлення осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення.

На виконання доручення з Управління служби безпеки України в Одеській області надійшли матеріали, відповідно до яких встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна група осіб, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь та предметів, які могли використовуватися для організації вчинення злочину, виявлення та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Так, 26.12.2023 в порядку ст.236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований обшук домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

-блокнот з чорновими записами;

-мобільний телефон марки «Айфон 11», імеі№1: НОМЕР_7 імеі№2: НОМЕР_8 ;

-банківська карта № НОМЕР_9 ;

-банківська карта № НОМЕР_10 ;

-картка мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_11 ;

-картка мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_12 ;

-чотири сім-картки мобільних операторів;

-візитка з написом «Disel-OK».

Постановою слідчого від 26.12.2023 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що воно перебуває у незаконному обігу, є знаряддям та об`єктом протиправних дій та зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився надав заяву в якій клопотання підтримав, у зв`язку із службовою завантаженістю просив розглянути у його відсутності.

Власники вилученого майна ОСОБА_9 та його представник повідомлені про дату та час судового розгляду за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Судове засідання призначене на 08.01.2024 року відкладено за клопотанням представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_14 для надання можливості ознайомлення останнього з матеріалами клопотання про накладення арешту на майно та додатками до нього, однак таким правом наданим слідчим суддею не скористався, письмових заперечень щодо заявленого клопотання не надав.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, беручи до уваги дату його надходження до слідчого судді для розгляду, а саме 05.01.2024 року, можливості надати впродовж тривалого часу письмових заперечень на нього, вважаю за можливе розглянути клопотання прокурора у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що могло бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на мобільний телефон потрібно для проведення його огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 26.12.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

В той же час стороною обвинувачення під час розгляду клопотання належним чином не доведено, що банківські карти № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 , є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України. На думку слідчого судді, для досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, орган досудового розслідування в даному кримінальному проваджені вправі з метою досягнення його дієвості застосувати інші заходи забезпечення кримінального провадження (тимчасовий доступ до речей і документів).

Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 26.12.2023 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 , а саме: блокнот з чорновими записами; мобільний телефон марки «Айфон 11», імеі№1: НОМЕР_7 імеі№2: НОМЕР_8 ; картку мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_11 ; картку мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_12 ; чотири сім-картки мобільних операторів; візитку з написом «Disel-OK».

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно - його власнику.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1