ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1307/23 Номер провадження 11-сс/814/54/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області та накладено арешт на виявлене та вилучене під час огляду місця події від 05.12.2023 року майно, а саме:

- коробку з-під сірників ТОВ „Українська сірникова фабрика, в якій знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору в полімерному пакеті, із поміщенням до камери зберігання речових доказів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області;

- автомобіль „Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , із залишенням для зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул.Мінзаводська, 1-А.

Як вбачається зі змісту клопотання, СД ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000226 від 05.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, 05.12.2023 року, о 16.22 год., при патрулюванні с.Поділ Миргородського району Полтавської області було зупинено автомобіль „Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , в якого при поверхневому візуальному огляді салону автомобіля було виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, ззовні схожу на наркотичну.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб належить ОСОБА_7

05.12.2023 року постановою дізнавача СД ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області вилучене майно визнано речовими доказами.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ незаконного збуту наркотичних засобів. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на автомобіль, скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора в цій частині відмовити, а належний ОСОБА_7 транспортний засіб повернути законному володільцю, оскільки прокурором не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту.

Мотивуючи апеляційну скаргу зазначив, що ОСОБА_7 жодного відношення до кримінального провадження не має, підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України їй не оголошувалась.

При цьому, автомобіль „Opel Omega не являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Прокурор та власник майна ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явилися. Прокурор просив розгляд провадження провести за його відсутності. ОСОБА_7 про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомила.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Наведені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, клопотання про накладення арешту на майно прокурор мотивував необхідністю забезпечення збереження речових доказів. Однак, транспортний засіб хоча і визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, але відсутні будь-які дані, що свідчили б про те, що вказане майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди чи набуте кримінально протиправним шляхом, а тому це майно не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Таким чином слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінив підстави для накладення арешту, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна та третіх осіб.

Крім того, до початку апеляційного розгляду прокурор надіслав повідомлення про те, що постановою начальника сектору дізнання ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 18.12.2023 року кримінальне провадження №000026 від 05.12.2023 року, в межах якого накладено арешт на майно, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з положеннями ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до Глави 17 КПК України арешт майна може бути оскаржений лише на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Приписами ч.4 ст.132 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 07 грудня 2023 року скасувати в частині накладення арешту на автомобіль.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт автомобіля „Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , вилученого під час огляду місця події від 05.12.2023 року, відмовити.

Автомобіль повернути власнику ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4