ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 1-292/11

провадження № 51-2357 км 18

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 18 січня 2023 року.

Короткий зміст прийнятих судових рішень

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням положень ст. 70 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 за вчинення злочинів, передбачених п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 185 КК, на підставі ст. 70 КК, до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року зазначений вище вирок залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2013 року вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_8 подав до суду першої інстанції заяви, у яких ставив питання про перегляд вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року за нововиявленими обставинами у порядку глави 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси 16 листопада 2022 року вказані вище заяви засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року без зміни.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2022 року без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що Придніпровський районний суд м. Черкаси всупереч вимогам ч. 3 ст. 415 КПК не врахував висновки і мотиви, висловлені в ухвалах Апеляційного суду Черкаської області від 06 вересня 2011 року № 11-583 й від 06 травня 2016 року № 2306/35/2012 та ухвалі Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2019 року, у яких судами вищої інстанції покладено обов`язок на місцевий суд перевірити всі обставини, що не досліджувалися судом під час ухвалення вироку.

Вважає, що судами безпідставно визнано обставини, про які він зазначав у своїх заявах від 06 червня 2016 року та від 01 червня 2018 року такими, що не є нововиявленими. Натомість стверджує, що штучно створені докази, завідомо неправдиві показання ОСОБА_9 , самообмова ОСОБА_8 , недостовірність та наукову-необґрунтованість висновків судово-медичних експертиз, неправильність висновку судово-імунологічної експертизи,вчинення ОСОБА_9 злочину щодо ОСОБА_8 , порушення суддями першої інстанції таємниці нарадчої кімнати є нововиявленими обставинами в аспекті ст. 459 КПК, у зв`язку з чим вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року мав бути переглянутий.

Крім того, наголошує, що під час розгляду його заяв по суті суд першої інстанції не розглянув жодного з його клопотань про виклик та допит свідків, про існування яких не було відомо на час ухвалення вироку.

Стверджує, що питання про об`єднання його заяв про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами у судовому засіданні не піднімалося, а тому ухвала про таке об`єднання фактично постановлена у непроцесуальний спосіб.

Вважає, що місцевий суд грубо порушив вимоги кримінального процесуального закону, що перешкодило постановити законне та обґрунтоване рішення, та виправити помилки допущені Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області під час ухвалення вироку. Зазначає, що вказані порушення місцевого суду проігнорував і суд апеляційної інстанції, колегія суддів якого в силу статей 75, 80 КПК є упередженою.

З огляду на викладене вважає, що оскаржувані судові рішення не можуть бути законними, вмотивованими та обґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу засудженого не надходило.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 підтримали касаційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу місцевого суду та ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_9 , поклався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення касаційної скарги, просила оскаржувані судові рішення залишити без зміни.

Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.

Мотиви Суду

Згідно з положеннями статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що ухвалу апеляційного суду постановлено незаконним складом суду.

Статтею 76 КПК регламентовано випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року внесено зміни до статті 76 КПК, зокрема, у частинах першій - четвертій слова «при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами» виключено.

Тобто зазначена правова норма не містить заборон щодо участі судді під час розгляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами, якщо такий суддя брав участь у цьому кримінальному провадженні під час досудового розслідування, розгляді у судах першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а також раніше розглядав інші заяви учасника провадження про перегляд певного рішення за нововиявленими чи виключними обставинами.

Сам по собі факт попередньої участі певного судді певного суду у розгляді інших заяв учасника провадження у цьому кримінальному провадженні щодо перегляду ухвалених відносно нього рішень за нововиявленими чи виключними обставинами, а також апеляційних чи касаційних скарг на рішення місцевих та/або апеляційних судів у таких провадженнях, не передбачений у якості конкретної підстави для відводу судді.

Під час касаційного розгляду не встановлено обставин, які відповідно до чинної редакції ст. 76 КПК, та, з огляду на відсутність відводів під час апеляційного перегляду, обставин, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, вказували б на незаконність складу суду апеляційної інстанції, який постановив оскаржувану ухвалу.

Перевіривши доводи касаційної скарги засудженого ОСОБА_8 стосовно суті провадження, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК указує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (провадження № 51-9834кмо18), перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

З огляду на зазначене вище колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що посилання ОСОБА_8 на штучно створені докази, недостовірність та наукову-необґрунтованість висновків судово-медичних експертиз, неправильність висновку судово-імунологічної експертизи не є нововиявленими обставинами, оскільки, згідно усталеній практиці Верховного Суду, належним засобом доказування обставин, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК, в якості нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти (див., наприклад, постановуКасаційного кримінального суду від 21 січня 2020 року (справа № 315/793/16-к, провадження № 51-3062 км 19).

З цих самих підстав не можуть бути нововиявленими обставинами твердження ОСОБА_8 про вчинення ОСОБА_9 злочину щодо нього.

Стосовно показань ОСОБА_9 та самого ОСОБА_8 , які на теперішній час засуджений вважає завідомо неправдивими, колегія суддів зазначає, що ці показання існували на момент розгляду справи у суді, тобто були йому відомі й оцінені судом у сукупності з іншими доказами.

Разом з тим, Суд вважає обґрунтованими доводи засудженого про те, що ані судом першої інстанції, ані судом апеляційної інстанції належним чином не перевірені його посилання на порушення таємниці нарадчої кімнати суддями Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, яке полягало у тому, що 15 серпня 2012 року після видалення до нарадчої кімнати для ухвалення вироку судді ОСОБА_10 й ОСОБА_11 , які входили до складу суду, брали участь у розгляді інших справ, що були у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, й ухвалювали процесуальні рішення.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 , як особа, засуджена до довічного позбавлення волі, та сторона захисту у цілому позбавлена можливості отримати від повноважних органів детальну інформацію на підтвердження даних щодо наявності наведених ним нововиявлених обставин на відміну від суду, який мав можливість витребувати необхідну інформацію від Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області для перевірки цих доводів.

Суди мали встановити наявність або відсутність фактів не лише внесення судових рішень до Єдиного державного реєстру судових рішень, а й проведення судових розглядів або вчинення процесуальних дій суддями ОСОБА_10 й ОСОБА_11 під час перебування в нарадчій кімнаті в інших справах.

У подальшому суди мали би керуватися висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2020 року (справа № 128/2455/15-к), відповідно до якого, з урахуванням положень статті 367 КПК, вчинення процесуальних дій та ухвалення суддями (суддею) під час перебування в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні судових рішень по інших справах, слід вважати порушенням таємниці наради суддів, яке на підставі частини 1 статті 412 КПК може бути визнано істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, лише у разі коли воно за своїм характером та з огляду на обставини конкретної справи перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, тобто в тих випадках, коли вказане порушення обґрунтовано ставить під сумнів незалежність і неупередженість суддів (судді) при обговоренні та ухваленні відповідного судового рішення, постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи засудженого про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при об`єднанні в одне провадження матеріалів за заявами ОСОБА_8 про перегляд вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 було подано до суду першої інстанції дві заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами: 06 червня 2016 року та від 01 червня 2018 року.

06 листопада 2020 року колегія суддів Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді ОСОБА_12 ухвалила рішення про передачу матеріалів заяви засудженого ОСОБА_8 складу суддів цього ж суду під головуванням судді ОСОБА_13 для вирішення питання про їх об`єднання з матеріалами провадження за аналогічною заявою засудженого.

16 листопада 2022 року, тобто у той же день коли була прийнята остаточна ухвала суду першої інстанції за результатами розгляду за нововиявленими обставинами, колегія суддів під головуванням судді ОСОБА_13 ухвалила рішення про об`єднання провадження 1-о/711/1/22, справа 1-292/11 з провадженням 1-о/711/2/22, справа 1- 292/11 за заявами засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2012 року за нововиявленими обставинами та присвоєння їм єдиного номеру провадження 1-о/711/1/22, справа 1- 292/11.

Зі змісту вказаної ухвали убачається, що в судовому засіданні в ході розгляду заяви, колегією суддів поставлено на обговорення питання щодо об`єднання в одне провадження заяв засудженого ОСОБА_8 . В судовому засіданні прокурор ОСОБА_14 , захисник ОСОБА_15 та засуджений ОСОБА_8 підтримали об`єднання справ в одне провадження (т. 5 а.п. 105).

Проте, ані змістом журналу судового засідання від 16 листопада 2022 року (т. 5 а.п. 104), ані записом, зробленим за допомогою технічних засобів фіксації цього судового засідання, зазначені вище обставини не підтверджуються, що свідчить про те, що ухвала суду про об`єднання в одне провадження заяв ОСОБА_8 невірно відображає процесуальні дії, які здійснювалися у судовому засіданні, що, в свою чергу, на думку колегії суддів, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, недотримання вимог закону при прийнятті рішення про об`єднання заяв засудженого про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та неналежна перевірка доводів ОСОБА_8 щодо порушення суддями таємниці нарадчої кімнати під час ухвалення вироку позбавили суд першої інстанції прийняти законне та обґрунтоване рішення. Судом апеляційної інстанції зазначені порушення не були усунуті, у зв`язку з чим Суд вважає, що Придніпровським районним судом м. Черкаси, з яким погодився суд апеляційної інстанції, передчасно прийнято рішення про залишення заяв засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

З огляду на зазначене касаційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2022 року та ухвала Черкаського апеляційного суду від 18 січня 2023 року підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого слід врахувати вище викладене і постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 18 січня 2023 року скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3