Справа № 754/1034/24
У Х В А Л А

Іменем України

23 січня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 22 січня 2024 року подав до суду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000117 від 19.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України .

Відповідно до матеріалів досудового розслідування та витягу з реєстру досудових розслідувань встановлено, що 19.01.2024, приблизно о 08:30 год., за адресою: вул. Радунська, 14 в м. Києві, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_5 , у якого в подальшому було виявлено речовини, схожі на психотропні речовини, які останній зберігав без мети збуту.

В подальшому, 19.01.2024 року, в період часу з 10:27 по 11:42, за адресою: вул. Радунська, 14 в м. Києві, під час проведення огляду ОСОБА_5 добровільно надав для вилучення:

- мобільний телефон Redmi Note 9-С, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою всередині нього № НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nokia Х-5, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , з сім карткою № НОМЕР_6 .

Вищевказані предмети постановою слідчого Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 19.01.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000117 від 19.01.2024 року.

Слідчий просить накласти арешт на вказане майно, в обґрунтування клопотання зазначив, що вилучене майно має ознаки речового доказу, у зв`язку із чим необхідно забезпечити його збереження, та є підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд клопотання без його участі та просить задовольнити подане клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.

В суді встановлено, що в провадженні Деснянського УПГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000117 від 19.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене при проведенні огляду 19.01.2024 року за у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.98,131,167,170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0000117 задовольнити.

Накласти арешт на вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при проведенні огляду 19.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно:

- мобільний телефон Redmi Note 9-С, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім карткою всередині нього № НОМЕР_3 ; мобільний телефон Nokia Х-5, чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , з сім карткою № НОМЕР_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: