Справа № 473/3233/23
Номер провадження1-кп/473/283/2023
В И Р О К

іменем України

"27" жовтня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0000431 від 27.04.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вознесенське Вознесенського району Миколаївської області, громадянки України, незаміжня, на час вчинення злочину працювала начальником Вознесенського міжрайонного управління водного господарства, на теперішній час не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним те, що наказом Голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України №3-к від 16.01.2023, ОСОБА_5 призначено на посаду начальника Вознесенського міжрайонного управління водного господарства з 16.01.2023.

Згідно п. 3 розділу 5 Положення про Вознесенське міжрайонне управління водного господарства, затвердженого наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України №472 від 30.12.2022, керівництво діяльністю Управління здійснює начальник, який: очолює управління, діє без довіреності від імені Управління, представляє його в установах, організаціях та підприємствах; самостійно вирішує питання діяльності Управління, за винятком питань, віднесених законодавством і цим Положенням до компетенції Держрибагентства; розпоряджається коштами та майном Управління відповідно до законодавства України; призначає на посади та звільняє з посад працівників Управління, формує кадровий резерв; затверджує посадові інструкції заступника начальника Управління, інших працівників Управління.

Отже, ОСОБА_5 , в силу займаної нею посади начальника Вознесенського міжрайонного управління водного господарства, наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, є службовою особою.

У середині квітня 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в м. Вознесенську Миколаївської області, у приміщенні Вознесенського міжрайонного управління водного господарства (Управління) розміщеного по вул. Київській, 251, начальник Управління ОСОБА_5 , будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, попросила підлеглого працівника - начальника експлуатаційної дільниці Управління ОСОБА_6 , надати їй неправомірну вигоду в сумі 8000 грн., за не прийняття нею рішення про звільнення його із займаної посади.

01.05.2023 біля 11:30 год., в м. Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочину діяльність, діючи умисно, з метою незаконного збагачення шляхом отримання неправомірної грошової вигоди для себе, перебуваючи у службовому кабінеті начальника, у приміщенні Вознесенського міжрайонного управління водного господарства, по вул. Київській, 251 отримала від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 8000 грн., яку просила надати за не прийняття нею рішення про звільнення його із займаної посади.

Після передачі неправомірної вигоди злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена працівниками правоохоронних органів.

В підготовчому судовому засіданні прокурором надано укладену угоду про визнання винуватості від 27.10.2023 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні сторони просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаялась.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору заяву, в якій він не заперечує та надає згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку неправомірну вигоду для себе, за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

При укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст.470 КПК України:

- ступінь та характер сприяння обвинуваченої у проведенні кримінального провадження щодо неї, який полягає у щирому каятті та активному сприянні у розкритті і розслідуванні кримінального правопорушення;

- характер і тяжкість підозри, а саме класифікацію кримінального правопорушення як нетяжкого кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків та заподіяної шкоди;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, який полягає у процесуальній економії часу, трудових і матеріальних витрат держави, у тому числі на проведення низки слідчих (розшукових) дій, експертних досліджень, тощо;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, інших більш тяжких кримінальних правопорушень, який полягає у звільненні правоохоронних та судових органів держави від відволікання на тривале розслідування та тривалий судовий розгляд кримінальних правопорушень менш тяжкого ступеню суспільної небезпечності.

У зв`язку з чим, сторони угоди узгодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000 гривень з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, пов`язанні з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

Судом з`ясовано:1) що обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до вимог ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; 2) обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження у загальному порядку; 3) обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 468-469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кваліфікація дій обвинуваченої правильна. Судом з`ясовані та виконані вимоги, визначені ст.ст. 473-474 КПК України. Потерпілий ОСОБА_6 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження, надав прокурору заяву, в якій він не заперечує та надає згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченої, яка вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, кається, активно сприяла розкриттю злочину, у психіатра та нарколога на обліках не перебуває, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 27.10.2023 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначити покарання у виду штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000 гривень з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, установах та організаціях незалежно від форм власності, пов`язанні з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки.

Скасувати арешт з речових доказів, які зберігаються у сейф пакеті SUD 2002673, у кімнаті речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, застосований відповідно до ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.05.2023, а саме:

1) з грошових коштів у сумі 8000 грн., купюрами номіналом по 200 грн., серія та номер ЦБ7427593, ЄА5286674, ТА0249532, ЄИ8486661, СК2850574, ВИ1561650, ПГ1249374, ЄИ6747082, ГЄ3337754, ВИ6279284, ГГ8894776, ЗБ0542995, КЄ5705907, ЕЩ4853451, ХВ6791530, СИ2590395, ЗЕ7064531, СИ8049774, ХС6855368, ЕИ4752190, СН5836329, СИ5141827, Т33235902, УГ1850206, СК0197025, АЖ1708036, УБ6397050, КМ2711850, ХЕ8637467, КМ3741980, ХВ2379393, К39824790, КМ9874818, СБ5043545, УТ5280287, П38152818, ПЕ7183243, УД3590318, ДД3723492, УД8591147 та повернути потерпілому ОСОБА_6 як власнику;

2) з мобільного телефону Redmi 7, ІМЕЙ1 - НОМЕР_1 , ІМЕЙ2 НОМЕР_2 , із сім картою мобільного оператора «Київстар» номер НОМЕР_3 та повернути обвинуваченій ОСОБА_5 як власниці;

3) з заяви ОСОБА_6 про передачу ОСОБА_5 грошей у сумі 8000 грн., з заяви ОСОБА_6 від 20.04.2023 про звільнення з посади, з заяви ОСОБА_7 від 15.02.23 про звільнення із займаної посади, з наказу Вознесенського МУВГ №8-к/тр від 17.02.23 про звільнення ОСОБА_7 , з особової справи ОСОБА_5 та передати Вознесенському міжрайонному управлінню водного господарства.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 витрати за проведення експертизи на користь держави у сумі 2151 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляції протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1