Справа 350/2000/23
Номер провадження 1-кп/350/177/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000179 внесене в ЄРДР 27.10.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

Обвинувачений ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення военного етану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X введено в Україні воєнний етап, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного етапу в Україні", затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком па 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.10.2023 року о 04.32 год. ОСОБА_3 , знаходячись поблизу магазину «Spar» в селі Нижній Струтинь по вулиці Грушевського,120 а, побачив на велосипедній парковці при вході у магазин велосипед «Herrier», на викрадення якого в обвинуваченого виник умисел. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи довести їх до кіпця, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, не долаючи перешкод підійшов до велосипеду, який стояв біля входу до магазину, після чого таємно, викрав належний потерпілій ОСОБА_5 вживаний велосипед, «Herrier», вартість якого згідно висновку експерта від 30.10.2023 року становить 4428 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 13.10.2023 біля магазину «Spar» в селі Нижній Струтинь викрав велосипед «Herrier». У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Погоджується на розгляд провадження у порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

На підставі вищенаведеного суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши характеризуючі його дані прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого є повне визнання своєї вини та щире каяття.

За змістом ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» рішення суду про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням має бути мотивованим.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції інкримінованого йому злочину, який відноситься до категорії тяжких, однак, враховуючи вищеперелічені пом`якшуючі покарання обставини, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе та доцільне застосувати до призначеного покарання положення ст.75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки суд приходить до висновку про можливість застосування до призначеного покарання ст.75 КК України, тобто вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, перебіг якого починається з моменту проголошення вироку, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно обвинуваченого, слід скасувати.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні в розмірі 956 гривень на користь держави.

Цивільного позову не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-369, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 ( п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

На підставі ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов"язок періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання скасувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 956 грн. за проведення судової експертизи.

Речовий доказ по справі велосипед марки "Harrier" повернути власнику потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: