Провадження № 1-кс/202/1367/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000913, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000913, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000913від 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, умисно, організували незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України, шляхом надання останньому порад, вказівок та обіцянки надати засіб, у вигляді внесення відомостей щодо ОСОБА_9 до інформаційної системи «Шлях».

Умисні дії, ОСОБА_4 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за ознаками організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом сприяння їх вчиненню порадами, та вказівками, вчиненого, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

12.02.2024 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

12.02.2024 слідчим у кримінальному провадженні, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук автомобіля Volkswagen СС державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , за результатами якого виявлено та вилучено: предмет, зовнішньо схожий на детектор поля Protect 1203.

12.02.2024 постановою слідчого вказаний предмет визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування встановлені достатні дані, які вказують на те, що під час вчинення кримінальних правопорушень підозрюваний ОСОБА_4 використовував вищевказаний предмет, з метою конспірації своїх злочинних дій, та унеможливлення його документування під час вчинення ним кримінальних правопорушень.

Підставою для застосування арешту слідчий та прокурор у клопотанні зазначають ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме п. 1 з метою збереження речових доказів, п. 2 з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

З метою збереження майна, унеможливлювання його приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання тощо виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна, яке може запобігти непоправним наслідкам в ході досудового розслідування. Незастосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримала та просила задовольнити, наголошуючи, що вилучений під час обшуку предмет використовувався підозрюваним для конспірації своєї злочинної діяльності. Зазначала, що на даний час вирішується питання щодо призначення експертизи.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо накладання арешту на вилучений предмет. Повідомив, що зазначений предмет він знайшов у неділю 11.02.2024 біля магазину, та він є знахідкою.

Захисник також заперечувала щодо задоволення клопотання, надала письмові заперечення. Зазначила, що матеріали додані до клопотання не містять доказів на підтвердження того, що вказане майно (пристрій) одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення або було відшукане або використане як засоби або знаряддя вчинення кримінальних правопорушень.Клопотання не містить посилання на жоден із випадків застосування спеціальної конфіскації, передбачених ст. 96-2 КК України, та посилання на докази, що це підтверджують. Перебування пристрою в автомобілі, що належить ОСОБА_4 не свідчить про обставини, передбачені ст. 96-2 КК України, чи ознаки за ст. 98 КПК України.Невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. 171 КПК перешкоджає перевірити можливість використання цього пристрою, як доказу у кримінальному провадженні, в якому подане клопотання, перевірити чи відповідає це майно ознакам, передбаченим ст. 96-2 Кримінального кодексу України і чи встановлені обставини, які дають підстави для накладення арешту на це майно.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000913 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровськавід 17.01.2024 було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки Volkswagen СС державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , з метою відшукання речей та документів, а саме: заяви ОСОБА_9 про вступ до благодійного фонду та документів щодо системи «Шлях», які складаються в процесі виїзду/в`їзду громадян через державний кордон України щодо ОСОБА_9 ; грошові кошти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000913, які були вручені ОСОБА_9 для передачі під час проведення контролю за вчиненням злочину, чорнові записи на паперових носіях, на яких містяться інформація щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

12.02.2024 слідчим у кримінальному провадженні, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук автомобіля Volkswagen СС державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , за результатами якого виявлено та вилучено: предмет, зовнішньо схожий на детектор поля Protect 1203.

12.02.2024 постановою слідчого вказаний предмет визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Слідчим у постанові зазначено, що під час досудового розслідування встановлені достатні дані, які вказують, що під час вчинення кримінальних правопорушень підозрюваний ОСОБА_4 використовував вилучений предмет з метою конспірації свої злочинних дій, та унеможливлювання його документування.

12.02.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України. Шляхом сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (визначено ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджено з прокурором відповідає вимогам ст. 171 КПК України, та не погоджується з доводами сторони захисту. Клопотання слідчого містить підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати, інші відомості необхідні для вирішення питання про арешт. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення як арешт майна, стороною захисту не надано.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на вилучений предмет, з метою збереження речового доказу на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України,оскільки вилучений предмет може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, зокрема обставин, на які посилається слідчий в клопотанні.

Розумність та співрозмірність обмеження права власності, на думку слідчого судді, відповідає завданням цього кримінального провадження, ураховуючи його стадію, інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому слідчий суддя вважає виправданим саме такий ступінь втручання у права особиз метою виконання завдань кримінального провадження. Незастосування цього заходу може зумовити труднощі та неможливість органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, направлені на встановлення істини у справі, а у разі ненакладання арешту на таке майно, воно може бути приховане, пошкоджене чи знищене.

Отже, клопотання слідчого, погоджене з прокурором підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження №0000913, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на предмет, зовнішньо схожий на детектор поля - Protect 1203, що був вилучений 12.02.2024 під час обшуку автомобіля Volkswagen СС державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1