Справа № 207/2428/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2024 м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальну справу №207/2428/2012 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Борщівський р-н, Тернопільська обл., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не працює, з вищою освітою, одруженого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.185, ч.2 ст.364, ст.246 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи начальником Шепетівського військового лісгоспу, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 19, 63, 64, 86 Лісового кодексу України; ст. 131 Кодексу Законів про працю України, ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пункт 2 Правил рубок головного користування в лісах України загальні положення, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 559; пункт 2 постанови КМУ № 761 від 23 травня 2007 р. «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», пунктів 5, 10 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555 та своїх посадових обов`язків, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями щодо керівництва діяльністю лісгоспу та адміністративно-господарськими функціями щодо розпорядження його майном - лісовими насадженнями, 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, військове містечко № 99, діючи з прямим умислом на проведення незаконної порубки дерев лісу, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснив незаконну порубку дерев лісу, що виразилася в відділенні 25 сироростущих (живих) дерев породи «Дуб» від кореня, які не були відведенні під санітарну рубку та рубці не підлягали, чим спричинив істотну шкоду лісовому господарству (включаючи таксовано вартість самовільно зрубаних дерев) на загальну суму 199 827,75 гривень, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 246 КК України як вчинення незаконної порубки дерев у лісах вчинену за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло істотну шкоду.

ОСОБА_3 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, військове містечко № 99, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод та порадами сприяв вчиненню таємного викрадення чужого майна - колод деревини породи дуб загальним об`ємом 32,53 м3 вартістю 47 827,75 гривні громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 185 КК України як пособництво в таємному викраденні чужого майна вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_3 15 серпня 2012 року на території кварталу № 42 виділ № 15 Вінницької лісогосподарської дільниці Шепетівського військового лісгоспу, що знаходиться за адресою: Вінницька обл., Іллінецький район, військове містечко № 99, будучи начальником Шепетівського військового лісгоспу, грубо порушуючи вимоги ст. ст. 19, 63, 64, 86 Лісового кодексу України; ст. 131 Кодексу Законів про працю України, ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», пункт 2 Правил рубок головного користування в лісах України загальні положення, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 559; пункт 2 постанови КМУ від 23 травня 2007 р. № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», пунктів 5, 10 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555 та своїх посадових обов`язків, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими функціями щодо керівництва діяльністю лісгоспу та адміністративно-господарськими функціями щодо розпорядження його майном - лісовими насадженнями, вчинив зловживання службовим становищем, вчинене з корисливих мотивів і таке діяння спричинило тяжкі наслідки, які виразились в підриві зусиль, спрямованих на досягнення сталого лісокористування, підриві авторитету працівника лісового господарства як уповноваженого державою посадовця для охорони основного багатства країни - її лісових насаджень, в тому числі від незаконних рубок, відтворення лісів, підвищення їх продуктивності, у сприянні негативному впливу на економіку країни шляхом завдання значних матеріальних збитків, а також у вчиненні злочину у вигляді незаконної порубки дерев лісу за попередньою змовою групою осіб з громадянами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , також вчинення останніми злочину у вигляді таємного викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, і як наслідок, які виразилися у спричиненні збитків лісовому господарству держави на суму 199 827,75 гривень та Шепетівському військовому лісгоспу на суму 47 827,75 грн.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів в особистих інтересах та інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності та закрити кримінальну справу.

Обвинувачений ОСОБА_3 надава згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності та закриття кримінальної справи.

Прокурор у судовому засіданні вказав на наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи в зв`язку з тим, що на час розгляду справи минули строки давності.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали кримінальної справи, дійшов висновку про таке.

З моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому злочинів минуло більше десяти років, а нових злочинів він не вчиняв.

Пунктом 11 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України (редакції 2012 року) визначено що кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Згідно зі ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 злочин вчинив вперше, вчинений ним злочин, передбачений ст. 246 КК України - є нетяжким злочином, за ч. 2 ст.364 КК України - є тяжким злочином, за ч. 5 ст.27, ч.2 ст.185 КК України - є нетяжким злочином.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що справа підлягає закриттю, оскільки з дня вчинення злочинів минуло понад десять років, що є підставою, відповідно до вимог ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) та статті 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.

В зв`язку з закриттям справи та звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності підстави для стягнення судових витрат відсутні.

У кримінальній справі застосовувались заходи забезпечення конфіскації майна, які підлягають скасуванню, щодо особи відносно якої справа закривається.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у вигляді підписки про невиїзд, що застосований 09.10.2012 слід скасувати.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді підписки про невиїзд що застосований 09.10.2012 слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 6, 273, 275, 282 КПК України (в редакції 1960 року) суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої ч.5 ст.27, ч.2 ст.185, ч.2 ст.364, ст.246 КК України, на підставі ст. 49 КК України, а справу закрити згідно ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) у зв`язку із закінченням строків давності.

Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у вигляді підписки про невиїзд, що застосований 09.10.2012 - скасувати.

Скасувати арешт на рухоме, нерухоме майно, вклади цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_3 накладений постановою старшого прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_8 від 11.10.2012.

Скасувати арешт накладений 12.10.2012 Замостянським районним судом м. Вінниці в частині накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_3 що зберігаються на рахунку обвинуваченого відкритого в банках України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляції протягом 15 днів з дня її оголошення.

Апеляція подається до Вінницького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_9