Справа №592/2010/24
Провадження №1-кс/592/912/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянувши клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000378 від 05.02.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що близько 09 год. 00 хв. 05.02.2024 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автобусом, «Богдан А09302» н.з. НОМЕР_1 , за маршрутом (Центральний ринок вул. Добровільна №64а) по вул. Металургів, в напрямку перехрестя з вул. Реміснича, м. Суми, під час з`їзду ліворуч, з головної дороги, на другорядну, вказаної вулиці, застосував екстрене гальмування з метою уникнення зіткнення з автомобілем «ВАЗ 111730», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей момент виїжджав з дворової території, перед магазином «Сам маркет» і виконував маневр повороту ліворуч, також в напрямку перехрестя з вул. Реміснича.

Внаслідок ДТП пасажири автобусу «Богдан А09302» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримали тілесні ушкодження.

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події від 05.02.2024 було виявлено та вилучено наступні транспортні засоби: автобус «Богдан А09302» р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований на «Електроавтотранс» комунальне підприємство Сумської міської ради, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Водій транспортного засобу та потерпілі, не надають вичерпної інформації, щодо механізму виникнення ДТП, що унеможливлює встановлення об`єктивної істини по справі. Слідство приходить до висновку, що об`єктивно встановити всі обставини кримінального правопорушення можливо лише шляхом проведення всіх необхідних, слідчих (розшукових) дій, проведення необхідних експертних досліджень, з метою забезпечення повноти та ефективності розслідування.

Автобус «Богдан А09302» р.н. НОМЕР_1 в подальшому в ході досудового розслідування необхідно досліджувати за участю експерта автотехніка, а також інших судових експертів за відповідними спеціальностями.

Якщо на маршрутний автобус не буде накладений арешт, то власник матиме змогу експлуатувати транспортний засіб та можуть бути внесенні зміни в ходову, гальмівну, рульову системи транспортного засобу, які зовні будуть не помітні, але суттєво вплинуть на характеристики вказаних систем і на їх роботу.

Вказаний автобус відповідає критеріям ст. 98 КПК України та у відповідності до ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном на яке необхідно накласти арешт, з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального правопорушення.

У судове засідання слідчий не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 05.02.2024 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000378 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумський РУП ГУНП в Сумській області.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3 і 4 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст.170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання, метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження його, як речового доказу, які на думку слідчого відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Долученими до матеріалів клопотання відомостями не доведена відповідність вказаного майна, на який просить накласти арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

При цьому, долучена до матеріалів клопотання постанова про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, також таких даних не містить.

Таким чином, слідчий приймаючи таке рішення обмежився виключно цитуванням ст. 98 КПК України, без будь-якої вказівки про можливу належність цього майна до речових доказів.

З огляду на викладене, клопотання слідчого задоволенню не підлягає з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000378 від 05.02.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України залишити без задоволення.

Транспортний засіб автобус «Богдан А09302», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить Комунальному підприємству Сумської міської ради «Електроавтотранс» - повернути Комунальному підприємству Сумської міської ради «Електроавтотранс».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1