МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"08" лютого 2024 р. Справа № 370/227/24

Провадження №1-кс/370/80/24

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , особа, в якої фактично вилучене майно ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000008 від 24.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и в:

Дізнавач СД Відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході санкціонованого обшуку 06.02.2024 по АДРЕСА_1 , а саме на сітку з ліски довжиною 30 м, висотою 1 м, розмір вічка 50 мм. та заборонити розпоряджатися сіткою з ліски.

В обґрунтування клопотання суб`єкт звернення вказав, що 24.01.2024 о 12 годині 00 хвилин до ЧЧ відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення головного державного інспектора Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області про те, що 24.01.2024 в ході проведення рибоохоронного рейду по р. Здвиж в с. Гавронщина Бучанського району Київської області ним було виявлено гр. ОСОБА_4 , який здійснював незаконний вилов риби сітками.

В ході відпрацювання даного повідомлення 24.01.2024 в період часу з 12 години 30 хвилин по 13 годину 00 хвилин було проведено огляд місця події, який проводився на узбережжі річки Здвиж в с. Гавронщина Бучанського району Київської області за координатами: 50.4806485, 29.8557799, де під час огляду було виявлено сітку з ліски довжиною 50 м, висотою 1 м, з розміром вічка 40 мм; поліетиленовий мішок білого кольору; чоботи-заброди зеленого кольору; шумове знаряддя лову; рибу яка знаходилася в сітці з ліски, а саме окунь звичайний 21 екземпляр, щука звичайна 3 екз., карась сріблястий 8 екз., лящ 4 екз., плоскирка 4 екз., тараня (плітка звичайна) 4 екз.

Вищевказану рибу, заборонене знаряддя лову (сітку з ліски), поліетиленовий мішок білого кольору, чоботи-заброди зеленого кольору, шумове знаряддя лову після проведення огляду було вилучено та передано під розписку на відповідальне зберігання головному державному інспектору Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 .

Вилучена в ході огляду місця події сітка з ліски є забороненими знаряддями лову та поліетиленовий мішок білого кольору, чоботи-заброди зеленого кольору, шумове знаряддя лову є знаряддями вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, незаконно здобута 24.01.2024 риба є предметом вчиненого кримінального правопорушення.

Відомості за даним фактом 24.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

24.01.2024 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, які були вилучені під час огляду місця події 24.01.2024. На вищевказане майно ухвалою слідчого судді Макарівського районного суду Київської області було накладено арешт.

Крім цього, в період часу з 07 год. 51 хв. до 09 год. 02 хв. 06.02.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було проведено санкціонований обшук, під час якого в гаражі було виявлено сітку з ліски довжиною 30 м, висотою 1 м, розмір вічка 50 мм, яку було вилучено в якості речового доказу та упаковано до спецпакету №WAR1818960.

06.02.2024 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу, який було вилучено в ході санкціонованого обшуку 06.02.2024, а саме сітку з ліски довжиною 30 м, висотою 1 м, розмір вічка 50 мм.

.

Оскільки зазначені речі є тимчасово вилученим майном, які відповідають критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, пп. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, виникла необхідність накладення арешту на них.

В судовому засіданні дізнавач підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання. Зазначив, що сіткою не користувався, остання залишилася після батьків.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, додані до нього, слідчий суддя керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Підставою для накладення арешту на майно дізнавач зазначає, що вилучене майно відповідає критеріям ч.1 ст. 98 та частини 2 ст. 167 КПК України, з метою забезпечення збереження зазначених в клопотанні об`єктів, як речових доказів та недопущення їх втрати, а також з метою застосування спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Слідчим суддею встановлено, що 06.02.2024 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу, який було вилучено в ході санкціонованого обшуку 06.02.2024, а саме сітку з ліски довжиною 30 м, висотою 1 м, розмір вічка 50 мм.

Також слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує положення ст. 96, 96-1 КК України, які передбачають застосування спеціальної конфіскації, тобто примусового безоплатного вилученні за рішенням суду у власність держави майна, яке використовувалося як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні зазначені дізнавачем підстави, накладення арешту на вказане майно необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації (в частині майна щодо якого така може бути застосована), не накладення арештуможе призвестидо приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна., а тому клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення. Дізнавачем надано належні достатні докази наявності підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України..

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись вимогами ст. 170, 172-173, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000008 від 24.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході санкціонованого обшуку 06.02.2024 по АДРЕСА_1 , а саме на сітку з ліски довжиною 30 м, висотою 1 м, розмір вічка 50 мм.

Заборонити розпоряджатися сіткою з ліски довжиною 30 м, висотою 1 м, розмір вічка 50 мм.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.02.2024 о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1