Справа № 453/1374/23
№ провадження 1-кп/453/204/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2023 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю прокурора ОСОБА_3 ;
та обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого, востаннє 20.07.2023 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст. 185 КК України, з врахуванням ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 (один) місяць;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого, востаннє 11.08.2023 Галицьким районним судом м. Львова за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-
30.04.2023 близько 18 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись в електропоїзді зі сполученням «Мукачево-Львів» та перебуваючи на станції «Опорець» в с. Опорець Стрийського району Львівської області, де у них виник умисел на крадіжку мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 , яка в той час теж перебувала у вказаному електропоїзді.
У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, повторно, підійшли до потерпілої ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 став позаду потерпілої з метою попередження можливості виявлення їх злочинних дій сторонніми особами (іншими особами електропоїзда) та забезпечення таємності вчинюваної крадіжки, розпочав з нею розмову, випитуючи інформацію про назву їх місцезнаходження та даної станції, тим самим відволікаючи увагу потерпілої, а в цей час ОСОБА_4 таємно викрав, непомітно витягнувши із сумки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон останньої марки «Samsung А127F Galaxy A12 3/32 GB» вартістю 8 644 грн.
Після цього, утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 з місця події зникли, а в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій збитків на вказану суму.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, тобто скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчинених кримінальних правопорушень визнали у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальних актах, не оспорювали, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовилися. Просили їх суворо не карати, оскільки вони щиро розкаюються у скоєному.
Крім цього, в матеріалах кримінального провадження містяться заява потерпілої ОСОБА_6 , в яких така просить проводити розгляд кримінального провадження без її участі. При обранні міри покарання обвинуваченим покладаються на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачені свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених.
На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинувачених, дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно за попередньою змовою, в умовах воєнного стану.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили тяжкий злочин.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 , обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер та наслідки, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, потерпіла до нього жодних претензій не має.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_5 , обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, його характер та наслідки, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, потерпілі до нього жодних претензій не мають.
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.4 ст. 185 України, у виді позбавлення волі, яке є необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 20 липня 2023 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.4 ст. 185 КК України, з врахуванням ч.1 ст. 71 КК України до 5 (п`ять) років 1 (однин) місяць позбавлення волі.
Із дослідженого у судовому засіданні вироку суду вбачається, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
З огляду на вказане, суд вважає, що до призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням призначеного за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023, слід призначити більш суворе покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023.
Також, зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, остаточного за цим вироком, частково відбуте покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 з 24.05.2023 по дату вступу вироку в законну силу.
Встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений 11 серпня 2023 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.4 ст. 185 КК України до 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 184 КК України, до постановлення вироку Галицького районного суду міста Львова від 11.08.2023, тому остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначених даним вироком і вироком Галицького районного суду міста Львова від 11.08.2023.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, остаточного за цим вироком, частково відбуте покарання за попереднім вироком Галицького районного суду міста Львова від 11.08.2023 з 21.05.2023 по дату вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням призначеного за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня вступу вироку в законну силу.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, остаточного за цим вироком, частково відбуте покарання за попереднім вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.07.2023 з 24.05.2023 по дату вступу вироку в законну силу.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та попереднього покарання за вироком Галицького районного суду міста Львова від 11.08.2023 остаточно призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня вступу вироку в законну силу.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, остаточного за цим вироком, частково відбуте покарання за попереднім вироком Галицького районного суду міста Львова від 11.08.2023 з 21.05.2023 по дату вступу вироку в законну силу.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя