Житомирський апеляційний суд
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна- адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 жовтня 2023 року, якою клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задоволено та накладено арешт на майно в межах кримінального провадження №0000190 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчим не доведено необхідність накладення арешту на майно, а також не доведено наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Вказує, що слідчім суддею порушені вимоги ст. 168, 170, 173 КПК України, а саме : щодо заборони вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Зауважує, що вилучений мобільний телефон Ірhone 5S, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІССID НОМЕР_2 . № моделі МЕ306LL/А, s/n НОМЕР_3 у чохлі, було надано ОСОБА_8 добровільно та видалено пароль, що підтверджується відеозаписом слідчої дії. Посилається на те, що вилучений телефон не має відношення до даного кримінального провадження та не містить ознак, передбачених ст.98 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 13.10.2023 року слідчий звернувся до суду із клопотанням, в якому просив накласти арешт на мобільний телефон Iphone 5S, НОМЕР_4 , ICCID НОМЕР_5 , № моделі ME306LL/A, s/n НОМЕР_6 у чохлі, вилучений 11.10.2023 року в ході обшуку автомобіля Mercedec-Benz Е300, д.н.з. НОМЕР_7 .

В обгрунтування клопотання слідчій зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 10.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння групою осіб, діючих за попередньою змовою на території міста Житомира, під приводом продажу через мережу Інтернет лікарських засобів, коштів місцевих жителів.

В рамках даного кримінального провадження, органом досудового розслідування, 11.10.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26.09.2023 року (справа №296/9457/23), у період часу з 18 години 34 хвилина по 20 годину 49 хвилин було проведено обшук автомобіля Mercedec-Benz Е300, д.н.з. НОМЕР_7 , в ході якого виявлено та вилучено (добровільно видано ОСОБА_8 ) мобільний телефон Iphone 5S, НОМЕР_4 , ICCID НОМЕР_5 , № моделі ME306LL/A, s/n НОМЕР_6 у чохлі.

11.10.2023 року постановою ст. слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 вказаний телефон визнано речовим доказома у кримінальному провадженні №0000190.

Посилаючись на те, що вилучений в ході обшуку автомобіля Mercedec-Benz Е300, д.н.з. НОМЕР_7 , мобільний телефон має значення речового доказу у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на вказане майно, з метою забезпечення його збереження.

Враховуючи, обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, а також беручи до уваги що майно, на яке слідчий просить накласти арешт є речовими доказами у кримінальному провадженні та необхідне для проведення ряду експертиз, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000190 від 10.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом заволодіння групою осіб, діючих за попередньою змовою на території міста Житомира, під приводом продажу через мережу Інтернет лікарських засобів, коштів місцевих жителів (а.п. 4).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 26.09.2023 року (справа №296/9457/23) в межах кримінального провадження №0000190 надано дозвіл на проведення обшуку вищевказаного автомобіля з метою відшукання та вилучення в тому числі мобільних телефонів (а.п.6-8).

В рамках даного кримінального провадження, органом досудового розслідування, 11.10.2023 року, на підставі зазначеної ухвали слідчого судді у період часу з 18 години 34 хвилина по 20 годину 49 хвилин було проведено обшук автомобіля Mercedec-Benz Е300, д.н.з. НОМЕР_7 , в ході якого виявлено та вилучено добровільно видано ОСОБА_8 мобільний телефон Iphone 5S, НОМЕР_4 , ICCID НОМЕР_5 , № моделі ME306LL/A, s/n НОМЕР_6 у чохлі.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 11.10.2023 року вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000190 (а.п.17-18).

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, у клопотанні слідчого про арешт майна зазначено підставу і мету, відповідно до положень ст.170 КПК України, а також відповідне обґрунтування необхідності арешту вказаного майна.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та відповідає вимогам КПК України.

З огляду на наведене, враховуючи можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки воно є речовим доказом та могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, на думку колегії суддів з метою збереження речових доказів для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане майно.

Доводи апелянта про те, що вилучений мобільний телефон не має ознак речового доказу, колегія суддів вважає безпідставними та передчасними, оскільки він відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України та як заявила прокурор під час апеляційного розгляду, арешт телефона необхідний саме з метою проведення з ним експертизи.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та не має до нього відношення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 під час обшуку добровільно розблокував телефон та надав доступ до всієї інформації, яка міститься в ньому, а тому необхідності в проведенні експертиз з належним йому мобільним телефоном не має, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні прокурор пояснив, що експертиза з вказаним мобільним телефоном на даний час ще не проведена, а іншим чином забезпечити збереження речових доказів з метою подальшого проведення експертизи неможливо. Крім того, апеляційним судом враховано початкову стадію досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Отже, вилучення вказаного мобільного телефону на підставі ухвали слідчого судді та накладення арешту на нього, не суперечить вимогам ч.2 ст.168 КПК України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що в разі тривалого зволікання органу досудового розслідування з проведенням експертизи, власник мобільного телефону не позбавлений права ставити питання про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.

Згідно практики ЄСПЛ, втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки іншим чином неможливо забезпечити збереження вказаного речового доказу з можливістю проведення з ним експертних досліджень.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги представника власника майна не спростовують висновків слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка є законною та обґрунтованою, немає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 жовтня 2023 року, якою клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задоволено та накладено арешт на майно в межах кримінального провадження №0000190 від 10.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: