Справа №712/7406/22
Провадження № 1-кп/712/325/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 16.08.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Івано-Франківськ Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, немаючого на утриманні дітей, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, проходячого службу на посаді офіцера 2 взводу резерву 1 роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 , нині військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , полковника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Дарницького районного суду м.Києва від 04.10.2021 за ч.1 ст.389 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі; на підставі ч.3 ст.71 КК України приєднано до призначеного покарання невідбуте додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Дарницького районного суду м.Києва від 04.10.2019, та за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 4 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2022 ОСОБА_9 призвано на військову службу за мобілізацією на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69 від 24.02.2020 та направлено для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 , де останнього призначено на посаду командира танкового батальйону.

Після цього, ОСОБА_9 проходив службу в різних військових підрозділах, поки 13.07.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №100 був призначений на посаду офіцера 2 взводу резерву 1 роти резерву офіцерського складу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992, з моменту призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_9 набув статусу військовослужбовця, у зв`язку з чим, він повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 та ст.ст.1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Так, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №107 (по стройові частині) від 20.07.2022 ОСОБА_9 було надано відпустку за сімейними обставинами з 20.07.2022 по 24.07.2022.

ОСОБА_9 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «полковник», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 25.07.2022 о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) і залишився за місцем проживання у м. Києва, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 01.09.2022, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрально регіону і заявив про себе та вчинений злочин.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

У судовому засіданні ОСОБА_9 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_9 показав, що в липні 2022 року він був тимчасово переведений до резервної роти (військова частина НОМЕР_1 ), у зв`язку із травмою суглобу правого плеча. В кінці липня 2022 року йому була надана відпустка тривалістю 5 днів. Після завершення відпустки, він не повернувся на службу, тому що захворів. ОСОБА_9 пояснив, що прибувши додому в м.Київ, у нього були непорозуміння з коханою жінкою, що викликало стрес. В подальшому, він захворів, мав погане самопочуття, високу температуру, кашель, коливання артеріального тиску, тощо. ОСОБА_9 зазначив, що він не звертався до лікарів чи госпіталю за медичною допомогою; медичні документи про хворобу у нього відсутні. Також, обвинувачений вказав, що він не повідомляв військову частину НОМЕР_1 про причини своєї відсутності, згодом на зв`язок не виходив. 01.09.2022 ОСОБА_9 добровільно прибув до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрально регіону. Обвинувачений також вказав, що його відсутність в серпні 2022 року не вплинула на боєздатність військової частини НОМЕР_1 , тому що така частина не мала бойових завдань, і він перебував там тимчасово та не мав обов`язків. ОСОБА_9 зазначив, що він розкаюється у вчиненому, вказавши, що поставився безвідповідально до виконання своїх обов`язків. ОСОБА_9 пояснив, що в умовах воєнного стану він здійснював навчання військовослужбовців батальйону танковій справі, та є затребуваним спеціалістом в Збройних Силах України. Обвинувачений має бажання продовжити проходження військової служби в Збройних Силах України, здійснювати захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Допитаний в судовому засіданні 11.07.2023 свідок ОСОБА_11 показав, що він займав посаду командира 1 роти офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 та був безпосереднім керівником ОСОБА_9 . Свідок пояснив, що в липні 2022 року ОСОБА_9 після травми був тимчасово переведений в їх резервний батальйон, на посаду офіцеру резерву. В кінці липня 2022 року ОСОБА_9 була надана відпустка тривалістю 5 днів. Після завершення відпустки 25.07.2022 останній не з`явився вчасно на службу. Свідок ОСОБА_11 , та заступник командира з МПЗ ОСОБА_12 особисто телефонували ОСОБА_9 щодо його неявки на службу; перші 2 дні останній відповідав, та повідомляв, що прихворів і перебуває вдома в м. Києві. Потім, ОСОБА_9 перестав відповідати на телефонні дзвінки, з його сином також не можна було зв`язатись. 01.09.2022 ОСОБА_9 звернувся в прокуратуру, та повернувся на службу. Після прибуття до військової частини ОСОБА_9 не надав жодних документів, які б підтверджували поважність його відсутності на службі, усно пояснив, що хворів. В подальшому, було проведено службове розслідування, матеріали направлені до прокуратури. Також, свідок показав, що у зв`язку з відсутністю ОСОБА_9 за місцем проходження служби (у військовій частині НОМЕР_1 ), у випадку надходження наказу про переведення ОСОБА_9 до бойової частини, невідомо було, де його шукати.

Будучи допитаним в судовому засіданні 11.07.2023 свідок ОСОБА_13 показав, що він проходив службу на посаді заступника командира 1 роти резерву офіцерського складу з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , та був прямим начальником ОСОБА_9 20 липня 2022 року останній вибув у відпустку за сімейними обставинами на 5 днів. Проте, 25.07.2022 о 08 год. 30 хв. полковник ОСОБА_9 після закінчення наданої йому відпустки до військової частини не повернувся, та згодом перестав відповідати на телефонні дзвінки. Уповноважені службові особи дзвонили до сина ОСОБА_9 , інших родичів, але безрезультатно. За фактом нез`явлення вчасно на службу полковника ОСОБА_9 проведено службове розслідування з 29.07.2022 до 05.08.2022; подано всі документи до прокуратуру. В подальшому, 01.09.2022 ОСОБА_9 прибув до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону та заявив про себе та вчинений злочин.

Вказані покази свідків узгоджуються із безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами сторони обвинувачення, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.08.2022, відповідно до якого до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України;

- постановою про визначення підслідності кримінального правопорушення та направлення кримінального провадження за підслідністю, складеною керівником Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_14 від 16.08.2022, згідно з якою визначено підслідність кримінального провадження №0000074 від 16.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві; нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва визначено за Черкаською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону;

- постановою про визначення групи прокурорів, складеною керівником Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_14 від 16.08.2022;

- повідомленням про виявлене кримінальне правопорушення №5/2/4-1672 від 11.08.2022, складеним заступником т.в.о. начальника Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України ОСОБА_15 , та адресованим Черкаській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, згідно з яким Департаментом отримано інформацію щодо причетності громадянина України ОСОБА_9 до вчинення самовільного залишення військової частини або місця служби;

- рапортом начальника управління КЗБТ ДЗНД СБ України полковника ОСОБА_16 від 10.08.2022 про виявлене кримінальне правопорушення, згідно з яким Управлінням контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту ЗНД СБ України отримано інформацію щодо причетності ОСОБА_9 до вчинення самовільного залишення військової частини або місця служби;

- листом керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_17 №1678вих-22 від 16.08.2022, в якому повідомляється Департамент захисту національної безпеки про реєстрацію кримінального провадження №0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України;

- повідомленням про початок досудового розслідування, складеним старшим слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Черкаси) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві майора ДБР ОСОБА_18 від 02.09.2022;

- постановою про визначення слідчих (слідчої групи), які здійснюватимуть досудове розслідування, та старшого слідчої групи, складеною керівником Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_19 від 17.08.2022;

- повідомленням про кримінальне правопорушення, складеним командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_20 №1350 від 08.08.2022, в якому повідомляється керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про виявлення в діях полковника ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування;

- рішенням командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_21 від 05.08.2022, в якому зазначається, що повідомлення про кримінальне правопорушення надіслати до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону;

- актом службового розслідування за фактом самовільного залишення місця проходження військової служби полковником ОСОБА_9 від 05.08.2022, в якому встановлено, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є низькі морально-ділові якості полковника ОСОБА_9 , мотиви явної неповаги до держави та суспільства, низький рівень соціальної свідомості та відповідальності за свої дії, небажання дотримуватись вимог Конституції та законів України у повсякденній діяльності, а також виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.07.2022 №56 про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини 25.07.2022 полковником ОСОБА_9 ;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.07.2022 №100, відповідно до якого полковника ОСОБА_9 зараховано наказом командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.07.2022 №226, в розпорядження командира Корпусу резерву Сухопутних військ Збройних Сил України з залишенням у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 ), з 13 липня 2022 до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, зі збереженням посадового окладу встановленого за останньою займаною штатною посадою (примітка 42 штату);

- поясненнями офіцера резерву військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_22 від 05.08.2022, в яких він зазначив, що 25.07.2022 полковник ОСОБА_9 не повернувся до військової частини після наданої відпустки, його місцезнаходження невідоме;

- поясненнями командира взводу лейтенанта ОСОБА_23 від 05.08.2022, згідно з якими станом на 05.08.2022 полковник ОСОБА_9 не з`явився до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби, його місцезнаходження невідоме;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05.08.2022 №61 про результати службового розслідування;

- доповіддю про подію, що трапилось (скоєно, вчинено), складеною командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_20 від 29.07.2022, в якій вказано, що 28.07.2022 о 16 год. 00 хв. командир роти резерву офіцерського складу капітан ОСОБА_11 усно доповів про неповернення з відпустки полковника ОСОБА_9 . В телефонній розмові ОСОБА_9 повідомив, що повернеться 25.07.2022, проте не повернувся та повідомив, що йому стало зле та повернеться 27.07.2022 до розташування військової частини. Станом на 09 год. 00 хв. 28.07.2022 підтверджуючих документів про погіршення стану здоров`я не надав та до військової частини не повернувся;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №107 від 20.07.2022, відповідно до якого з 20 липня по 24 липня 2022 року полковник ОСОБА_9 вибув у відпустку за сімейними обставинами;

- службовою характеристикою полковника ОСОБА_9 від 05.08.2022, складеною командиром 1 роти офіцерського складу капітаном ОСОБА_24 , та заступником командира 1 роти резерву з МПЗ лейтенантом ОСОБА_25 , згідно з якою за час проходження служби офіцер 2 взводу резерву 1 роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 зарекомендував себе з негативної сторони; до виконання службових обов`язків ставиться халатно; військові статути та керівні документи знає, але не керується ними в повсякденній діяльності; накази командирів не виконує; за характером спокійний, схильний до вживання алкоголю;

- заявою із зізнанням ОСОБА_9 від 01.09.2022, в якій він повідомив, що 25.07.2022 о 08 год. 00 хв. після закінчення відпустки не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , на телефонні дзвінки командування не відповідав та залишився вдома в м.Києві, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості для цього; протягом періоду незаконного перебування за межами військової частини до медичних закладів за допомогою не звертався. 01.09.2022 усвідомивши, що вчинив злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону і заявив про себе.

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого, що його відсутність на службі в серпні 2022 року не вплинула на боєздатність військової частини НОМЕР_1 , тому що така частина не мала бойових завдань, і він перебував там тимчасово та не мав обов`язків, з огляду на таке. Нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану є порушенням статутів Збройних Сил України, що тягне за собою кримінальну відповідальність. Крім того, в умовах введеного в Україні воєнного стану, у випадку надходження наказу командира про переведення ОСОБА_9 до бойової частини, останній мав відразу приступити до виконання поставлених завдань.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання його винними, адже його винуватість підтверджується вище проаналізованими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченого у пред`явленому йому обвинуваченні.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_9 раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вдівець, на утриманні дітей немає, за місцем проходження служби характеризується з негативної сторони, притягувався до адміністративної відповідальності (за ст.172-20 КУпАП).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, суд вважає, що у обвинуваченого відсутнє щире каяття, оскільки воно повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18)).

Так, судом встановлено, що під час даного судового провадження, ОСОБА_9 , будучи відрядженим з 02.04.2023 до 06.04.2023 з військової частини НОМЕР_2 до Соснівського районного суду м.Черкаси для прийняття участі в судовому засіданні (04.04.2023), до суду не з`явився; та 06.04.2023 до військової частини з відрядження не повернувся, вчинив самовільне залишення місця служби. 09.06.2023 за даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188.

За вказаних обставин, суд констатує, що відсутня обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні у період іспитового строку.

Так, вироком Дарницького районного суду м.Києва від 04.10.2021 у справі №753/19384/21 визнано ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі; на підставі ч.3 ст.71 КК України приєднано до призначеного покарання невідбуте додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного вироком Дарницького районного суду м.Києва від 04.10.2019 року та за сукупністю вироків остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 4 місяці.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах, установлених санкцією ч.5 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно з абз.4 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 N7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходячи з положень ч.2 ст.75 КК України, а також зі змісту ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №127/25037/17 (провадження №51-4700км20), у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку… Отже, суди попередніх інстанцій не врахували, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено підстав для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

До основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких особу було визнано винною (ч.3 ст.71 КК України).

Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд на підставі ст.ст.71, 72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуте покарання за попереднім вироком Дарницького районного суду м.Києва від 04.10.2021, та визначає ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Відповідно до ст.54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

З огляду на обставини кримінальної справи, характер дій обвинуваченого та його особу, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення військового звання «полковник».

На підставі ч.5 ст.72 КК України, необхідно зарахувати у строк основного покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 06.06.2023 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Майнова шкода кримінальними правопорушеннями не завдана.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлено не було.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч.15 ст.615, ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 04.10.2021 у справі №753/19384/21, з покаранням призначеним за цим вироком суду, визначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_9 військового звання «полковник».

Строк відбуття основного покарання ОСОБА_9 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк покарання, призначеного за даним вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 06.06.2023 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1