Номер провадження 1-кс/333/3777/23
У Х В А Л А

25 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000531 від 24.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого навідника 2 обслуги міномета мінометного взводу 1 роти оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, солдата, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участі:

слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

встановила:

25 листопада 2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000531 від 24.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - НГУ) від 01.02.2023 за № 37, солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ, на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця 2 відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти вказаної військової частини.

В подальшому, наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 28.09.2023 №293 ОСОБА_5 призначено на посаду старшому навіднику 2 обслуги міномета мінометного взводу 1 роти оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Так, 24 листопада 2023 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з метою тимчасового його використання, протиправно, без дозволу та поза волею власника, знаходячись поблизу у дворі будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , відчинив автомобіль Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору, шляхом вільного доступу, який на праві власності належить ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, через відчинені ним двері проник до салону вказаного автомобіля, сів на сидіння водія та повернув ключі в замку запалення, тим самим привів у робочий стан двигун вказаного транспортного засобу та почав рух.

Після чого, того ж дня, близько 08 год. 35 хв. автомобіль Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 був зупинений співробітниками поліції поблизу будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим протиправні дії ОСОБА_5 були припинено.

Тим самим ОСОБА_5 незаконно заволодів автомобілем Dacia Logan, д.н.з. НОМЕР_2 червоного кольору, який на праві власності належить ОСОБА_7 , спричинивши останній матеріальну шкоду.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

Вказане кримінальне правопорушення (злочин), внесений 24.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 , наступні: заявою про вчинення правопорушення; протоколами огляду місця події; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 24.11.2023 року; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 об`єктивно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, крім цього, отримані в ході досудового розслідування відомості свідчать про те, що ОСОБА_5 здійснювалася спроба переховуватися від правоохоронних органів, у зв`язку з чим, до нього, відповідно до ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий вважає, що існують наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 : переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення.

24 листопада 2023 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

При обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, є ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування.

Особи, які заслуговують на довіру та поручатися за виконання підозрюваним ОСОБА_12 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні, що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави неможливе.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування вважає, що запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тому старший слідчий звернувся з вказаним клопотанням до суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний пояснив, що 2 тижня, як повернувся з фронту, знаходився на лікуванні у госпіталі. Вийшов на перекур з госпіталю, побачив автомобіль та угнав його. Чому він так поступив, не може пояснити навіть для себе. Гадає, що в такому стані опинився на фоні депресії, що розвинулася після певних подій на фронті. Раніше ніколи такого не було. Наркотичні засоби раніше ніколи не вживав, цього разу так вийшло. Щиро кається у скоєному. Також пояснив, що вже після того, як він припаркувався на угнаному авто, працівники поліції заблокували авто.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню тим, що тікав на угнаному авто від поліцейських, ігноруючи сигнали про зупинку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному 24.11.2019 о 18 годині 25 хвилин.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 2ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.п. 3 ч.2 ст.. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Разом з тим, ОСОБА_5 є особою, раніше не судимою, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Прокурором, всупереч вищевикладеному, не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Тобто, до ОСОБА_5 взагалі не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за викладених в клопотанні обставин.

Доводи прокурора, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню тим, що тікав на угнаному авто від поліцейських, ігноруючи сигнали про зупинку не свідчать саме про те, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню, адже такі його дії були складовою частиною діяння, що кваліфікуються за ст.. 289 КК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Відповідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не доведено можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання;2) особиста порука;3) застава;4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Матеріалами справи встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, тобто має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується задовільно.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній конкретній справі дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застава із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

У клопотанні слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000531 від 24.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім ) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: (отримувач платежу ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

Роз`яснити ОСОБА_5 , що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, та місця роботи (несення військової служби);

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора або суд за першою вимогою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1