Справа № 216/6110/23
провадження 1-кп/216/654/23
ВИРОК

іменем України

27 вересня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001381 від 11.07.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей або інших утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 29.10.2003 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187; ст. 69; ч. 4 ст. 187; ст. 69 ч. 2 ст. 121; ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна; 21.12.2007 на підставі постанови Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17.12.2007 звільнений з Жовтоводської ВК №26 умовно достроково, на невідбутий строк 1 рік, 7 місяців, 20 днів;

- 11.06.2009 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2000, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі; 07.09.2012 на підставі постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.08.2012 звільнений з Казанківської ВК №93 умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 13 днів;

- 08.10.2013 Залізнодорожнім районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.06.2009, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяців позбавлення волі; 11.10.2016 на підставі постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2016 звільнений із Софіївської ВК №45 умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 16 днів;

- 18.11.2013 Алуштинським міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 186; ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 04.10.2018 Дзержинсъким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 70 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.06.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 cm. 186, ч. 3 cm. 185, ч. 3 cm. 357, cm. 70 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі; на підставі cm. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання покарань по даному вироку та вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 04.10.2018 остаточне призначено покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі; 09.12.2022 звільнений із Софіївської ВК №45 Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду було встановлено, що порядок поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами регулюється нормативно-правовими актами, а саме Постановою ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами При вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися нормативно-правовими актами, які зазначені вище. Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян. Відповідно до п. 2 Положення про дозвільну систему, до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, зберігання бойових припасів, усвідомлюючи заборону вільного їх обігу та його карність, не маючи дозволу на її придбання та зберігання, в порушення Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, з наступними змінами), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, 20 липня 2023 року приблизно о 22-30 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , на землі, знайшов пакет, у якому знаходилися предмети, які за зовнішніми ознаками схожі на гранату та запал до гранати, які в подальшому в цей же день переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де до 04.08.2023 продовжував зберігати без передбаченого законом дозволу. 04 серпня 2023 року у період часу з 06:42 годин до 09:44 годин на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2023 був поведений обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , під час якого на балконі вказаного помешкання виявлено та вилучено корпус гранати «Ф-1», який відповідно до висновку судового експерта №СЕ-19/104-23/27121-ВТХ від 18.08.2023 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової оборонної ручної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, та підривач УЗРГМ, який відповідно до висновку судового експерта №СЕ- 19/104-23/27119-ВТХ від 18.08.2023 є модернізованим уніфікованим запалом ручних гранат типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, які ОСОБА_4 придбав та в подальшому зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив придбання, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори. Згідно із затвердженим Постановою Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000 Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, (зі змінами), канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Згідно з Таблицею №1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою, наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, розмір наркотичного засобу канабісу від 5 г тягне за собою кримінальну відповідальність.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що на початку червня 2023 року в денний час доби (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , маючи намір, направлений на виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, обіг якого на території України заборонено, на балконі квартири АДРЕСА_3 , виростив дві рослини, які відповідно до висновку судового експерта №СЕ-19/104-23/28333-НЗПРАП від 23.08.2023, містять психоактивний компонент тетрагідроканабінол та є рослинами роду Конопля (Cannabis), після чого, наприкінці липня 2023 року в денний час доби, продовжуючи намір, направлений на виготовлення наркотичного засобу - канабісу, частково зірвав листя з вказаних рослин, засушив їх та перетер для зручності при власному вживанні, після чого став зберігати у приміщенні балкону квартири АДРЕСА_3 для власного вживання. 04 серпня 2023 року у період часу з 06:42 год. до 09:44 год. на підставі ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 28.07.2023 був поведений обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , під час якого, на балконі, виявлено та вилучено 4 згортки з речовиною зеленого кольору рослинного походження відповідно масами: 4,729 г.; 2,511 г.; 0,551 г.; 0,549 г. (загальна маса речовини складає 8,340 г.), які відповідно до висновку судового експерта №СЕ-19/104-23/28332-НЗПРАП від 21.08.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого на території України заборонено, маса якого у перерахунку на суху речовину становить відповідно: 3,524 г.; 1,953 г.; 0,392 г.; 0,456 г. (загальна маса канабісу у перерахунку на суху речовину складає 6,325 г.), які ОСОБА_4 незаконно виготовив та зберігав без мети збуту.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Поряд з цим, разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим і його захисником.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї вини в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчинених ним діянь, підтвердженням ним його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 2 статті 473 КПК України про обмеження права прокурора та обвинуваченого на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальний проступок (ч. 1 ст. 309 КК України) та тяжкий злочин ч. 1 ст. 263 КК України).

За приписами ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищують розміру покарання, визначених санкціями ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Зокрема, за умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, а також сторони дійшли згоди щодо призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді арешту строком 3 місяці, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 3 роки позбавлення волі, крім цього сторони дійшли згоди щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненим кримінальним правопорушенням та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

Крім цього, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому, у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено судову вибухо-технічну експертизу, оформлену висновком №СЕ-19/104-23/27119-ВТХ від 18.08.2023, а також, судову експертизу дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, оформлену висновком №СЕ-1/104-23/28332-НЗПРАП від 21.08.2023 на проведення яких було витрачено кошти з Державного бюджету України, у сумі 3824,00 грн, що підтверджується довідками експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 63, 65, 66, 263 ч. 1, 309 ч. 1, 70 ч. 1, 75, 76 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 вересня 2023 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження №0001381 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення вол;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 3 місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, визначеного судом в 2 роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , орган що видав: 1259, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів, у сумі 3824,00 грн (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні).

Речовий доказ: канабіс у кількості 8,140 г, який зберігається у експертному пакеті №5789734, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000217 від 15.05.2023 на підставі постанови від 25.08.2023, зданий на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією №497-н/23 знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_6