Справа №487/63/24
Провадження №1-кс/487/560/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2023 слідчий Слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , без застосування застави.

У клопотанні слідчий зазначає, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000058 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, особо тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просили про задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Зазначав, що провину у інкримінованому злочині визнає, висловив щире каяття.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 категорично заперечував проти задоволення клопотання, просив в його задоволенні відмовити. Зазначав про недоведеність заявлених ризиків, яким можливо запобігти більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою. Просив врахувати, що ОСОБА_5 провину у інкримінованому злочині визнає, сприяє досудовому слідству, не переховується від органів досудового слідства та суду, характеризується позитивно, має постійне місце проживання. Просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клоот проти Бельгії" (Clootv. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000058 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Мотивуючи клопотання про обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, орган досудового розслідування зазначив, що 04.01.2024 в період часу з 17:00 по 19:00 годину, ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 знаходились в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_1 .

Знаходячись у вказаний час у вказаному місці, розпиваючи алкогольні напої, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний намір, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, що виникли під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_5 використовуючи предмет ніж, який знаходився на столі у вказаному приміщенні, знаходячись навпроти ОСОБА_8 наніс множинні удари в область тулуба та спини останнього, від яких ОСОБА_8 впав на підлогу. Розуміючи, що ОСОБА_8 вже не чинить опору, ОСОБА_5 перестав наносити удари по тілу. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці.

Надалі розуміючи що останній помер та переконавшись в цьому ОСОБА_5 з метою приховування кримінального правопорушення, 05.01.2024 близько 22:00 години, залучивши свого батька, який перебував в сусідній кімнаті та не бачив обставин вказаного злочину та свого рідного дідуся ОСОБА_9 використовуючи транспортний засіб марки «Таврія» моделі «Славута» д.н.з. НОМЕР_1 , та за допомогою вказаного транспортного засобу перевіз тіло ОСОБА_8 , де залишив останнього на узбіччі дороги по вул. Проектній у м. Миколаєві.

Смерть ОСОБА_8 настала в результаті гострої крововтрати, чисельних проникаючих сліпих колото - різаних поранень грудної клітки з пошкодженням серця і легені.

09.01.2024 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: Витягом з ЄРДР за № 0000058 від 06.01.2024; Рапортом ЧЧ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 06.01.2024; Протоколом огляду місця події від 05.01.2024; Протоколом огляду трупа від 06.01.2024; Протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 ; Протоколами слідчих експериментів; Рапортами о/у Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області; Протоколом обшуку; Протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення слідчим та прокурором існування ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 10 до 15 років, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведений ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки на думку органу досудового слідства, під час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний використовував предмет ніж, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, та який на теперішній час не ідентифікований та його місцезнаходження не встановлено.

З огляду на відсутність у ОСОБА_5 офіційної роботи, постійних джерел до існування, міцних зв`язків, характер злочинних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , є достатні підстави вважати доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, з огляду на дані про особу підозрюваного, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за вчинення умисного, особо тяжкого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання наявним ризикам.

Позиція сторони захисту щодо наявності постійного місця мешкання, позитивної характеристики, визнання вини у інкримінованому злочині, сприяння органу досудового слідства, з огляду на характер, вид, обставини та наслідки вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 не спростовують та істотно не впливають на встановлені слідчим суддею ризики, не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 370, 372, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" строком до 09.03.2024 (включно).

Виконання ухвали в частині взяття під варту та супроводу до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 покласти на співробітників тимчасової конвойної групи Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11.01.2024 о 13.50 год.

Слідчий суддя : ОСОБА_1