Справа № 362/7497/23
Провадження № 1-кс/362/1082/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новодружеськ, Луганської області, громадянина України, що має середню освіту, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.07.2001 р. Лисичанським районним судом Луганської області за ч. 3 ст.ст. 17, 81, 44 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 (трьох) років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік; 07.02.2003 р. Лисичанським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185. ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 71 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі; 31.07.2009 Франківським районним судом міста Львів за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі; 27.11.2014 р. Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186,69, 70 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі; 20.02.2015 р. Лисичанським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, 69, 70 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі; 20.07.2016 р. Солом' янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до З (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; 15.03.2018 р. Апеляційним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 до 5 (п`яти) років позбавлення волі; 13.03.2020 р. Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; 06.09.2021 р. Апеляційним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 до 5 (п`яти) років. 06.10.2023 р. звільнений з Білоцерківської виправної колонії № 35, -

в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ст.лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання мотивовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2023 р. ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, вступив у злочинну змову з невстановленими в ході досудового розслідування особами та використовуючи засоби мобільного зв`язку, розподіливши між собою ролі, відповідно до яких невстановлена в ході досудового розслідування жінка, через засоби телефонного зв`язку, ввела в оману потерпілого ОСОБА_9 , повідомивши йому неправдиву інформацію, з метою отримання грошових коштів, ОСОБА_5 , в свою чергу, мав отримувати грошові кошти, які в подальшому перерахувати на банківську картку, що належить невстановленій в ході досудового розслідування особі, залишаючи для власних потреб певну суму коштів.

Так, 13.11.2023 р. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, невстановлена в ході досудового розслідування жінка, використовуючи невстановлений в ході досудового розслідування засіб телефонного зв`язку, здійснила дзвінок на стаціонарний телефон з номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , представившись його онукою ОСОБА_10 та повідомила неправдиву інформацію, про те, що їй терміново необхідні гроші для лікування, та ОСОБА_9 , будучи введений в оману, погодився передати гроші для лікування своєї онуки. В цей же час, невстановлена в ході досудового розслідування жінка повідомила ОСОБА_5 про розташування квартири в якій проживає ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_5 , 13.11.2023 р. близько 09 год. 00 хв. більш точного час в ході досудового розслідування не встановлено, прибув до м. Василькова Обухівського р-н, Київської обл., та виконуючи злочинну домовленість, прийшовши до квартири, в якій проживає ОСОБА_9 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з метою отримання коштів на лікування онуки, де діючи повторно, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, передбачаючи настання негативних наслідків внаслідок своїх незаконних дій, не маючи наміру їх повернення, за попередньою змовою групою осіб, заволодів чужим майном шляхом обману, а саме коштами у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, 50 (п`ятдесят) доларів США, 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) євро.

У подальшому, ОСОБА_5 заволодів та розпорядився на власний розсуд вказаними коштами, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

13.11.2023 р. о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, крім тог, йому повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється.

14.11.2023 р. слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_11 , яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України 14.11.2023 вручено підозрюваному ОСОБА_5 .

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені кримінального правопорушення:

Підозра ОСОБА_5 , підтверджується:

- заявою про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2023 р.;

- протоколом огляду місця події, від 13.11.2023 р.;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.11.2023 р.;

- протоколом впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 13.11.2023 р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.11.2023 р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.11.2023 р.;

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_13 від 13.11.2023 р.;

- протоколом затримання особи, у вчиненні злочину від 13.11.2023 р.;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.11.2023 р.;

- протоколом огляду предмету від 13.11.2023 р.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 14.11.2023 р.;

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_14 , від 14.11.2023 р.;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 14.11.2023 р.;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 14.11.2023 р.

Посилання на один або кілька ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України;

Виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків:

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справах та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, адже з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) та (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдова) слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи раніше судимим за злочини проти власності вчинив новий злочин проти власності за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, крім того у останнього на момент затримання відсутні стійкі соціальні зв`язки, адже за вказаною адресою він мешкав тимчасово, та не має постійного місця проживання, являється не одруженим та не має на утриманні дітей, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені діяння;

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вказане кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, з потерпілими не проведені всі необхідні слідчі дії з метою встановлення всіх об`єктивних обставин події, крім того підозрюваному ОСОБА_5 відоме місце проживання потерпілого та свідка ОСОБА_12 , що свідчить про те, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати на них незаконний вплив.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України, діє принцип безпосередності судового розгляду, що свідчить про те, що потерпілих та свідків кримінального провадження необхідно допитати у судовому засіданні. Таким чином, перебування ОСОБА_5 на волі, надасть можливість останній незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, що перешкодить об`єктивному судовому розгляду у подальшому.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи той факт, що він не дає будь-які свідчення щодо обставин вчинених ним дій, тим самим не визнаючи свою провину у їх вчиненні, а станом на теперішній час триває встановлення всіх обставин події та знарядь їх вчинення, а також в ході досудового розслідування встановлено, що грошові кошти, що вилучені у підозрюваного були в неповній сумі та на даний час місце знаходження іншої частини грошових коштів невідомо, що свідчить про те, що у подальшому він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може знищити, сховати та спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, прошу суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме:

1) вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної, винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає відбуванню покарання;

4) відсутність у підозрюваної офіційного місця роботи;

5) відсутність міцних соціальних зв`язків у місці проживання, зокрема відсутність родини та утриманців ;

6) ризик повторення протиправної поведінки.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

Застосування особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_5 не є можливим, оскільки перебуваючи за межами свого місця проживання, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від явки до органу досудового розслідування та подальшого уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи той факт, що останній був засуджений 13.03.2020 р. Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; 06.09.2021 р. Апеляційним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 до 5 (п`яти) років. 06.10.2023 р. звільнений з Білоцерківської виправної колонії № 35.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що не переховуватиметься від слідтсва і буде допомагати. Однак, просив клопотання задовольнити частковов і обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22:00 год. по 06:00 год., оскільки планує влаштуватись на роботу.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила щодо домашнього арешту, однак в період з 22:00 год. по 06:00 год., оскільки підозрюваний планує влаштуватись на роботу.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному 15.11.2023 р. о 10 год. 25 хв. та захиснику 15.11.2023 р. о 16 год. 00 хв., однак часу на ознайомлення вона не потребує, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000994 від 13.11.2023, та встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України (а.с.8).

14.11.2023 р. о 12 год. 17 хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с.38-40).

Матеріали зазначеного клопотання містять достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, при обранні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд, не вирішує наперед питання про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Підозра ОСОБА_5 , підтверджується: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 13.11.2023 р.;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.11.2023 р. (а.с. 14-15); протоколом впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 від 13.11.2023 (а.с. 16-17);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.11.2023 р. (а.с. 18-19);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.11.2023 р. (а.с. 20-21);

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_13 від 13.11.2023 р. (а.с. 22-23);

- протоколом затримання особи, у вчиненні злочину від 13.11.2023 р. (а.с. 29-30);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.11.2023 р. (а.с. 31);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , від 14.11.2023 р. (а.с. 32-34);

- протоколом впізнання за участі свідка ОСОБА_14 , від 14.11.2023 р. (а.с. 35-36);

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 14.11.2023 р. (а.с. 38-40);

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 14.11.2023 р. (а.с. 41-43).

Вирішуючи вищезазначене клопотання слідчого та прокурора, слідчий суддя виходить з положень ст. 2 КПК України, відповідно до якої завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК. Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідного клопотання, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

- перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Єдиною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Його застосування без встановлення наявності підстав та ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного.

Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо.

Правильною слід вважати практику тих слідчих суддів, які застосовують цей запобіжний захід у згаданих випадках, з`ясувавши при цьому думку власника житла та оцінивши усі обставини в сукупності, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання; наявність у нього родини й утриманців (місце їх фактичного проживання); достатність застосування такого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у ст. 177 КПК, зокрема спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду тощо.

Вказана судова практика закріплена листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ від 04.04.2013 р. № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 ; його вік та стан здоров`я те, що він тяжких захворювань не має, міцність соціальних зв`язків у місці його фактичного проживання, те що він винаймає кімнату за адресою: АДРЕСА_2 , маючого неповнолітню доньку, те, що він раніше судимий, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а тому приходить до обґрунтованого висновку про доведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховує також наявність та доведеність ризиків, що передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки на даний час може бути призваний по мобілізації та таким чином може в будь який час покинути територію Київської області, у тому числі виїхати на непідконтрольну територію або перетнути державний кордон, чим завадити проведенню досудового розслідування; може незаконно впливати на потерпілого, свідків, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні. Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні на даній стадій досудового розслідування, тому слідчий суддя дійшов до висновку щодо необхідності відмовити у задовленні клопотання слідчого і одночасно задовольнити клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , тому вважає за необхідно застосувати запобіжний захід за місцем його фактичного проживання, оскільки слідчий, прокурор довели суду обставини, які виправдовують обмеження права на свободу. ОСОБА_5 на даній стадії.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язки.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 181, 183, 184, 194, 202, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, - відмовити.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час на строк 60 (шістдесят) днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 у нічний час доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. кожного дня на період дії ухвали, строком на 60 днів;

- прибувати до слідчого СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, слідчого чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання та контролю ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Згідно вимог ч. 4 ст. 535 КПК України уповноваженим особам ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області повідомити слідчого суддю про результат виконання ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2023 р.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1