Справа №635/5576/21
Провадження №1-кп/635/554/2023
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

секретар судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 26.02.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за наступних обставин: 26.02.2021 року, приблизно о 00.10 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів потерпілого ОСОБА_5 . Далі, між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 виникла сварка на грунті давніх неприязних відносин, під час якої, ОСОБА_3 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс останньому удар хрестоподібною викруткою, яку ОСОБА_3 тримав в правій руці по правій щоці потерпілого ОСОБА_5 .. В цей момент потерпілий ОСОБА_5 намагався ухилитися від удару і удар викруткою прийшовся по дотичній, зачепивши при цьому його праве вухо та праву щоку.Тим самим, ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-304/2021 від 05.03.2021 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а саме: - садна: в правій щічній ділянці, на правій вушній раковині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані, як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні та його захисник заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, 26.02.2021 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Санкція ч.1 ст. 125 КК України, яка також була чинною на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минул о два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 - 4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується, минуло більше ніж два років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся, нових злочинів обвинувачений не вчинив, а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, обвинувачений просить про звільнення від кримінальної відповідальності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

При цьому обвинуваченому суд роз`яснив, що застосування ст.49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності та не звільняє обвинуваченого від обов`язку відшкодування в порядку цивільного судочинства завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

При вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої діями обвинуваченого у даному кримінальному провадженні у розмірі 50 000 гр. та судових витрат.

Порядок вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову (залежно від доведеності підстав та розміру позову) може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення та ухвалення обвинувального вироку чи постановлення ухвали про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

У випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (постанова Верховного Суду від 23.06.2022 справа № 204/2626/21).

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, прийшовши до висновку про наявність правових підстав до закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України, у даному кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_5 вирішенню по суті не підлягає та повинен бути залишений без розгляду.

При цьому, суд вважає необхідним роз`яснити потерпілому ОСОБА_5 право звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства, зважаючи на нереабілітуючі підстави звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 26.02.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_5 право звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства, зважаючи на нереабілітуючі підстави звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1