ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/12007/23

Номер провадження 1-кп/495/159/2024

30 січня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000709 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровський, Одеської області, українцю, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючому на посаді помічника машиніста тепловозу виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», раніше не судимого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 №735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 № 938) затверджено Статут акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Товариство).

Відповідно до п. 2 Статуту товариство утворене як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності.

Пунктом 18 Статуту Товариства передбачено утворення філій, представництв, інших відокремлених підрозділів без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень.

Згідно положення про регіональну філію «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (далі - Філія), філія є відокремленим підрозділом Товариства, яка діє від його імені та в його інтересах, здійснює делеговані Товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Юридична та фактична адреса філії - м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19.

Метою діяльності Філії є задоволення потреб держави, юридичних і фізичних осіб в безпечних та якісних залізничних перевезеннях у внутрішньому та міжнародному сполученнях, роботах та послугах, що здійснюються Філією, забезпечення ефективного функціонування та розвитку виробничо-технологічного комплексу залізничного транспорту загального користування, створення умов для підвищення конкурентоспроможності галузі, а також отримання прибутку від здійснення підприємницької діяльності.

Філія володіє та користується майном, яким наділило її Товариство для досягнення мети діяльності Філії згідно з законодавством, Статутом Товариства та положенням, а також майном яке придбавається та/або набувається для цілей забезпечення діяльності Філії.

Філія наділяється майном на підставі відповідних рішень правління Товариства. Майно філії є складовою частиною майна Товариства.

Джерелами формування майна філії є грошові кошти та майно, яким Товариство наділило Філію; грошові кошти та майно, отримані Філією в результаті здійснення її діяльності; майно, придбане Філією в процесі її діяльності, а також безкоштовно передане Філії юридичними та фізичними особами; інші джерела, не заборонені законодавством.

Філія використовує та утримує майно, яким наділило її Товариство, відповідно до мети та предмету своєї діяльності, в межах повноважень, визначених Статутом Товариства, положенням та внутрішніми документами Товариства.

В свою чергу, до складу Філії входять Структурні підрозділи, що забезпечують її діяльність.

Досудовим розслідуванням встановлено, що одним зі структурних підрозділів Філії є оборотне локомотивне депо «Арциз» виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», яке розташоване за адресою: Одеська область, Болградський район, м. Арциз, вул. Привокзальна, буд. 1Ж.

Вказаному структурному підрозділу, відповідно до наказів та розпоряджень Філії виділяється майно, в тому числі, паливно-мастильні матеріали, зокрема дизельне пальне для екіпіровки (заправки) локомотивів.

Встановлено, що (Особа 1, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), працюючи в оборотно локомотивному депо «Арциз» виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше середини лютого 2023 року вступив у попередню злочинну змову з іншими співробітниками оборотного локомотивного депо «Арциз» виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» (Особою 2, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), (Особою 3, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) та помічником машиніста тепловозу оборотного локомотивного депо «Арциз» виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» та ОСОБА_3 , в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», для вчинення дій, пов`язаних із таємним викраденням ввіреного йому дизельного палива, за наступних обставин.

Службовим формуляром машиніста локомотива (МВРС), форми ТУ-57, затвердженої УЗ в 2004 році передбачено, що: працівник, який займає посаду машиніста локомотиву бере на себе індивідуальну відповідальність за забезпечення збереження довірених йому оборотним локомотивним депо Арциз матеріальних цінностей і у зв`язку з викладеним зобов`язується: а) під час обслуговування локомотива старанно відноситись до переданих йому для зберігання чи використання матеріальних цінностей (рухомого складу та паливно-мастильних матеріалів) і вживати заходів до запобігання їх пошкодження та розкрадання; б) своєчасно повідомляти адміністрацію депо про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних цінностей; в) вести облік виконаної роботи на довіреному йому локомотиві та паливно-мастильних матеріалів при прийманні та здачі тягового, мотовагонного та самохідного рухомого складу в маршруті машиніста форми ТУЗ3-ЗІСЦ та в журналі технічного стану локомотива форми ТУ-152.

Інструкцією локомотивної бригади № ЦТ-0106 затвердженою наказом Укрзалізниці від 22.11.2004 №876-ЦЗ встановлено наступне:

Розділ 1 «Загальні положення» п.1.1:

Працівниками локомотивних бригад є особи, які призначені для керування та обслуговування електровозів, тепловозів, паровозів (далі - локомотива), електропоїзда, дизель-поїзда, автомотриси (далі - моторвагонного рухомого складу чи МВРС): машиніст, помічник машиніста, а також особи, що працюють їх дублерами.

У своїй роботі локомотивні бригади керуються Правилами технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкцією з сигналізації на залізницях України, Інструкцією з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкцією з експлуатації гальм рухомого складу та Інструкцією про порядок користування АЛС і пристроями контролю пильності машиніста, законодавчими та іншими нормативними актами з безпеки руху та охорони праці, правилами та інструкціями з технічного обслуговування і ремонту локомотивів (МВРС), чинними наказами, вказівками та інструкціями Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці), управлінь залізниць, дирекцій залізничних перевезень, локомотивних депо, а також вимогами цієї Інструкції.

При виїзді на дільниці суміжних залізниць і залізниці інших держав локомотивна бригада керується чинними на цих залізницях нормативними документами. Працівники локомотивних бригад відносяться до професій, що пов`язані з рухом поїздів, і на них поширюються всі вимоги та положення Укрзалізниці, які стосуються цієї категорії залізничників.

Пунктом 1.2. зазначено: машиністами локомотивів (МВРС) призначаються особи, які мають професійно-технічну освіту та отримали посвідчення на право керування локомотивом (МВРС) відповідного виду тяги, необхідну практичну та теоретичну підготовку, успішно пройшли іспити у комісії локомотивного депо щодо знань ними ПТЕ, Інструкції з сигналізації, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи, Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу, конструкції локомотивів (MBPC), цієї інструкції, технічно-розпорядчих актів станцій та інших документів, що встановлюють обов`язки локомотивної бригади, нормативних актів з охорони праці, Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту та при наявності письмового висновку машиніста- інструктора локомотивних бригад ( надалі - машиніста - інструктора) про придатність їх до самостійної роботи на дільницях (станціях) та серіях локомотивів (МВРС), які будуть ними обслуговуватися.

Пунктом 1.4 зазначено: помічниками машиністів локомотивів призначаються особи, які мають професійно-технічну освіту або загальну середню освіту та курсову професійну підготовку з відривом від виробництва і отримали посвідчення помічника машиніста локомотива (МВРС) відповідного виду тяги та успішно склали встановлені іспити при призначенні на посаду в комісії локомотивного депо. Порядок призначення на посаду помічника машиніста приведений у додатку 1 до цієї інструкції.

Пунктом 3.12. «Економно витрачати паливно-енергетичні ресурси, обтиральні та інші матеріали, утримувати у справному стані довірений інвентар, інструмент та засоби індивідуального захисту».

Пунктом 3.18 Машиніст локомотива (МВРС) зобов`язаний:

3.18.1 Забезпечувати безпеку руху на основі ретельного виконання вимог ПТЕ, чинних нормативних актів ( інструкцій, наказів, вказівок тощо).

3.18.2 Забезпечувати виконання графіка руху поїздів та завдань на маневрову роботу, не допускаючи спрощень, порушень вимог ПТЕ та інших нормативних актів.

3.18.3 Керувати роботою усіх осіб, що входять до складу локомотивної бригади, контролювати їх дії, бути вимогливим щодо виконання ними своїх службових обов`язків.

3.18.4 Забезпечувати достовірність даних, які заносяться у маршрут машиніста та інші облікові документи.

3.18.5 Навчати свого помічника правильним прийомам утримання локомотива, вимагати виконання ним своїх посадових обов`язків, готувати помічника машиніста до самостійної роботи машиністом. При закріпленні наказом начальника депо помічника машиніста для проведення практичних випробовувань на посаду машиніста навчати його правильним режимам водіння поїздів та застосування гальм, після закінчення практичних випробовувань надати йому відповідну письмову рекомендацію.

3.18.6 Виконувати встановлені та впроваджувати передові, безпечні методи водіння поїздів та виконання маневрової роботи, вміло діяти у нестандартних та аварійних ситуаціях згідно з розробленими у депо та на залізниці посібниками і рекомендаціями.

Пунктом 3.19 Помічник машиніста зобов`язаний:

3.19.1 Забезпечувати безпеку руху на основі ретельного виконання вимог ПТЕ, чинних нормативних актів (інструкцій, наказів, вказівок тощо).

3.19.2 Своєчасно та точно виконувати доручення машиніста щодо догляду за локомотивом (МВРС) і його технічним обслуговуванням, а також з контролю за станом поїзда, який обслуговує бригада та зустрічного, вузлів та агрегатів локомотива (МВРС), закріплення локомотива (поїзда) від самовільного руху.

3.19.3 При прямуванні до заборонного сигналу світлофора перейти на бік машиніста, повторювати разом з ним показання сигналу, переконатися в тому, що контролер знаходиться в нульовому положенні, та у достатній величині тиску у гальмівній магістралі. При відсутності дій з боку машиніста щодо зупинки поїзда (локомотива) самому вживати заходи щодо попередження проїзду заборонного сигналу.

3.19.4 Якщо машиніст раптово втратить здатність керувати локомотивом, самому зупинити поїзд (локомотив, МВРС), закріпити його встановленим порядком від самовільного руху, по радіозв`язку передати про це машиністам найближчих поїздів, поїзному диспетчеру або черговому по станції. Порядок подальших дій у цих випадках визначає поїзний диспетчер, виходячи з конкретних умов. При наявності у помічника машиніста посвідчення на право управління локомотивом і за його згодою поїзний диспетчер може дозволити помічнику машиніста довести поїзд до найближчої станції.

Разом із цим, Наказом Міністерства соціальної політики України за № 206 від 13.02.2019 «Про затвердження професійного стандарту «Складач поїздів», визначено вимоги до державної сертифікації, умов праці, умови допуску до роботи за професією, нормативно-правової бази, що регулює відповідну професійну діяльність та ін.

Крім того, Наказом АТ «Укрзалізниця» № 192 від 23.03.2018 року затверджено Політику запобігання та протидії корупції АТ «Укрзалізниця». Політика запобігання та протидії корупції АТ «Укрзалізниця» є комплексом принципів і стандартів щодо запобігання та протидії корупції у діяльності АТ «Укрзалізниця», розроблена на виконання вимог Кодексу етики АТ «Укрзалізниця» та має застосовуватись разом з ним.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» проголошує нульову толерантність та абсолютну неприпустимість будь-яких форм корупції?. Товариство не вдається до корупції з метою отримання будь-яких переваг у своїй діяльності, не проводить незаконних виплат за сприяння або спрощення формальностей у зв`язку з господарською діяльністю, зокрема для забезпечення більш швидкого вирішення питань, пов`язаних з діяльністю Товариства, та здійснює свою діяльність з дотриманням вимог законодавства у сфері запобігання та протидії корупції.

Так, (Особа 1), будучи добре обізнаним з нормативними актами, які регулюють порядок обліку та списання паливно-мастильних матеріалів, володіючи знаннями щодо технічних особливостей роботи локомотивів, на яких він працював, в частині реального використання паливно-мастильних матеріалів, переслідуючи умисну корисливу мету, направлену на таємне викрадення ввіреного йому майна, розробив план вчинення злочину, пов`язаного із таємним викраденням пально-мастильних матеріалів з подальшою їх реалізацією.

Приступивши до виконання свого злочинного умислу, оцінивши особисті можливості, як машиніста щодо викрадення паливно-мастильних матеріалів, можливих об`ємів викрадення, способів транспортування та збуту, ймовірності викриття його протиправної діяльності, (Особа 1), розуміючи, що підготовка, скоєння даного злочину, а також досягнення злочинної мети можливі лише за допомогою інших осіб, кожна з яких буде виконувати лише свою конкретну функцію розпочав дії з пошуку до вчинення злочину інших осіб. При цьому перевагу надавав особам з близького оточення, з якими мав довірливі стосунки, обізнаними у елементарних правилах конспірації.

Водночас, (Особа 1), вирішив залучити до своєї протиправної діяльності працівників оборотного локомотивного депо з якими безпосередньо працював та мав довірливі стосунки, (Особу 2), помічника машиніста тепловозу оборотного локомотивного депо «Арциз» виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_3 та (Особу 3).

При цьому, злочинна роль ОСОБА_3 полягала в отриманні порожніх ємностей й інших засобів для вчинення злочину, відкачуванні дизельного пального за допомогою гумових шлангів та інших засобів з паливної системи тепловозу під час його руху або перебуваючи на станції у раніше підготовлені ємності та подальше їх вивантаження в місця, заздалегідь узгоджені зі (Особою 1).

Крім того, (Особа 1), розуміючи, що можливості самостійного транспортування та подальшої реалізації викраденого пального, він немає, прийняв рішення із залучення до виконання злочинного умислу (Особу 3), роль якого полягала у транспортуванні пустих ємностей до місця вчинення кримінального правопорушення, та подальшого транспортування вже наповнених ємностей з викраденим дизельним паливом та транспортування до місця зберігання з подальшою реалізацією та розподіл грошових між всіма учасниками злочинного плану.

В свою чергу, (Особа 2) виконував роль спостереження за навколишньою обстановкою, щоб дії його спільників не стали помітними для оточуючих, а також приймав безпосередню участь у перенесенні наповнених ємностей для подальшого їх транспортування до місця зберігання.

Бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, обвинувачений ОСОБА_3 , (Особа 3) та (Особа 2), прийняли пропозицію та надали (Особі 1), свою добровільну згоду на участь у вчиненні злочину - здійснення таємного викрадення дизельного палива з тепловозів оборотного локомотивного депо «Арциз» виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» та подальшу його реалізації з отриманням та розподілом грошових коштів для власних потреб.

При цьому, під час реалізації свого злочинного наміру, (Особа 1) попередньо розрахував, що з одного тепловозу можливо викрасти приблизно 70-90 літрів дизельного пального та в подальшому приховати вказану нестачу внесення неправдивих відомостей до маршруту машиніста та журналу технічного стану тепловозу форми ТУ-152.

Так, 13.07.2023 року о 08.00 годині (Особа 1), спільно з обвинуваченим ОСОБА_3 та (Особою 3), заступили на зміну на локомотиві ЧМЕ3Т № 7157, попередньо ознайомившись з маршрутом машиніста № 2050535 від 13.07.2023, при цьому (Особа 2) заступив на зміну на локомотиві ЧМЕ3Т № 7076, попередньо ознайомившись з маршрутом машиніста № 2050534 від 13.07.2023 року.

Розуміючи маршрут слідування та об`єм робіт, які необхідно виконати з метою здійснення злочинного умислу, (Особа 1) діючи у групі з ОСОБА_3 , (Особою 3) та (Особа 2) того ж дня приблизно о 18.30 годині перебували на залізничній станції «Білгород-Дністровський», розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Портова, 27, де в цей час прийняли рішення здійснити крадіжку пального з тепловозу шляхом зливання дизельного пального до пустих ємностей з паливної системи тепловозу ЧМЕ3Т № 7157.

Разом із цим, (Особа 3) залишив автомобіль марки Ford Escort, коричневого кольору, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні останнього, неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення, задля подальшого безперешкодного здійснення транспортування викраденого дизельного пального.

При цьому, (Особа 1) та (Особа 2) вистроїли локомотиви в ряд, тобто таким чином, щоб приховати їх спільні з (Особою 3) та обвинуваченим ОСОБА_3 злочинні дії, а саме зливання дизельного пального з метою подальшого його реалізації третім особам.

В цей час (Особа 2), вийшовши з тепловоза, перебував неподалік від місця вчинення кримінального правопорушення та слідкував за навколишньою обстановкою, щоб дії його спільників залишилися непомітними для оточуючих та їх спільна протиправна діяльність не була викрита правоохоронними органами.

У подальшому, (Особа 3) взяв пластикові порожні каністри у кількості 3 штук ємністю 20 літрів кожна та 2 штук ємністю 10 літрів кожна з автомобіля, який перебуває у нього у користуванні, марки Ford Escort, коричневого кольору, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та підніс їх до тепловозу ЧМЕ3Т № 7157.

При цьому, (Особа 1), реалізуючи спільний злочинний намір, забезпечив (Особі 3) та обвинуваченому ОСОБА_3 безперешкодний доступ до машинного відділення тепловозу з метою викрадення дизельного палива, поєднаного із проникненням у сховище замкнутої паливної системи, технологічні отвори якої опломбовані.

Після чого (Особа 3) та обвинувачений ОСОБА_3 , поєднані єдиною злочинною метою, направленою на таємне викрадення майна, а саме дизельного пального, діючи у групі зі (Особою 1) та (Особою 2), перебуваючи в машинному відділенні тепловозу ЧМЕ3Т № 7157, який знаходився на колії залізничної станції «Білгород-Дністровський» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Портова, 27, з метою особистої наживи та спільного збагачення, використовуючи гумовий шланг та каністри, втрутилися в роботу паливної системи тепловозу, що дало змогу злити дизельне паливо із паливної системи тепловозу у надані (Особою 3) пластикові каністри.

Надалі, (Особа 1), продовжуючи діяти у групі з (Особою 3), обвинуваченим ОСОБА_3 та (Особою 2), бажаючи доведення свого спільного злочинного наміру до кінця, взяли пластикові каністри, заповнені викраденим з тепловозу дизельним паливом в кількості 80 літрів, перенесли їх та помістили до багажного відсіку автомобіля марки Ford Escort, коричневого кольору, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В результаті злочинних дій (Особа 1), (Особа 2), (Особа 3) та помічник машиніста ОСОБА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь наявного та встановленого обладнання в тепловозі, порушивши цілісність замкнутої та опломбованої паливної системи тепловозу, тобто проникнення до вказаної системи, таємно викрали шляхом зливання із паливної системи тепловозу ЧМЕ3Т № 7157 оборотного локомотивного депо «Арциз» виробничого підрозділу локомотивне депо «Одеса - Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» 80 літрів дизельного палива на загальну суму 3 350 (три тисячі триста п`ятдесят) гривень, 02 (дві) копійки, в заздалегідь заготовлені пластикові ємкості, тим самим розпорядилися викраденим майном, яке належить АТ «Українська залізниця» на власний розсуд.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

27.10.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

У судове засідання представник потерпілого ОСОБА_7 не з`явилась, однак надала заяву згідно якої підтримала умови угоди.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнивши від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення криміналістичної експертиза нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалівв сумі 12 904, 92 грн.

Речовий доказ: чотири спецпакети «008027383», «PSP3237138», «PSP2188377», «PSP3237139» з об`єктами дослідження (дизельним пальним), опечатані паперовими бирками з відбитком печатки ОНДІСЕ, які передані на відповідальне зберігання ПП «КЛЕСТ ЛТД» - залишити останнім.

Речовий доказ: мобільний телефон темного кольору ОСОБА_3 , який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з мобільного телефона темного кольору ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2023 року.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 372, 374, 376, 392-395, 474-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ОСОБА_3 та прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 від 27.10.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноважений орган з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачених пробаційної програми.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу - залишити без змін.

Після вступу вироку в законну силу заставу у розмірі 53 680 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень) внесену на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 17.07.2023 року за засудженого ОСОБА_3 , згідно ухали Малиновського районного суду м. Одеси від 15.07.2023 року повернути заставодавцю ОСОБА_8 .

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення криміналістичної експертиза нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалівв сумі 12 904, 92 грн.

Речовий доказ: чотири спецпакети «008027383», «PSP3237138», «PSP2188377», «PSP3237139» з об`єктами дослідження (дизельним пальним), опечатані паперовими бирками з відбитком печатки ОНДІСЕ, які передані на відповідальне зберігання ПП «КЛЕСТ ЛТД» - залишити останнім.

Речовий доказ: мобільний телефон темного кольору ОСОБА_3 , який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП України в Одеській області - повернути засудженому ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з мобільного телефона темного кольору ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.07.2023 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню заявлений не був.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1