Справа № 461/8003/23
Провадження № 1-кс/461/6106/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова вiд 29.09.2023 в межах кримінального провадження за № 0000984 вiд 21.08.2023 року.

Клопотання вмотивовано наступним.21.08.2023 року до ЄРДР №0000984 внесено відомості про підготовку скоєння групою осіб кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин. 25.09.2023 в рамках вказаного кримінального провадження слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова надано дозвіл на проведення обшуку житла за місцем реєстрації ОСОБА_6 (зятя ОСОБА_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення слідів кримінального правопорушення, знарядь та засобів його вчинення, інших предметів які мають значення у справі. 27.09.2023 слідчим проведено обшук житла за місцем реєстрації ОСОБА_6 , внаслідок якого виявлено та вилучено належні ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 7000 доларів США. 29.09.2023 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області про накладення арешту на вилучені 27.09.2023 в житлі за місцем реєстрації ОСОБА_6 грошові кошти, - задоволено. Накладено арешт на грошові кошти в сумі 7 000 доларів США як на такі, що відповідають критерію «знаряддя та засіб» вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. ОСОБА_4 як співвласника житла, де було проведено обшук та вилучено грошові кошти стороною обвинувачення не повідомлялось, про дату та час розгляду судом клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно не інформувалось, попри те, що у протоколі обшуку житла та відеозаписах до нього, від 27.09.2023 зафіксована заява ОСОБА_6 про належність вилучених коштів саме гр. ОСОБА_4 . З часу внесення відомостей до ЄРДР та накладення арешту на майно, ОСОБА_4 слідчим не допитувалось, останній не є підозрюваним у справі, а в житлі останнього (де було виявлено і вилучено кошти) не виявлено жодних слідів чи предметів кримінального правопорушення. На момент звернення стороною обвинувачення до слідчого судді з клопотаннями про надання дозволу на проведення обшуку житла та про арешт тимчасово вилученого в ході обшуку житла майна, не було вказано, що основним квартиронаймачем, як і співвласником житла є ОСОБА_4 . Заявник вказуцє, що кошти, на які накладено арешт, не мають відношення до кримінального провадження, не належать підозрюваному, є власністю ОСОБА_4 , не являються ані знаряддям, ані засобом вчинення кримінального правопорушення, що не зберегли на собі слідів кримінального правопорушення, оскільки такі не є платіжним засобом у незаконних оборудках з наркотиками. Підозрюваний ОСОБА_7 не являється співвласником житла. Реєстрація ОСОБА_6 в житлі, де проведено обшук не породжує у нього права власності, оскільки основним квартиронаймачем, як і співвласником житла, є ОСОБА_4 . Вважає, що арешт накладений на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно є необґрунтований, а потреба у вжитті вказаного вище заходу забезпечення кримінального провадження на даний час відпала. Тому просить задовольнити клопотання.

ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні клопотання підтримали. Надали аналогічні пояснення, викладеним в клопотанні. Просили задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечив, оскільки не підтверджено, що вилучені кошти є власністю ОСОБА_4 , висновки, кому належить вилучене майно є передчасними, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 у помешканні, де проводився обшук та були вилучені 7000 доларів США.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 29.09.2023 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 про надання дозволу на арешт майна у кримінальному провадженні № 0000984 від 21.08.2023, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України задоволено. Накладено арешт на майно, зокрема на грошові кошти в сумі 7 000 доларів США.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Мотивами накладення арешту на майно є те, що вказані грошові кошти мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, можуть бути використанні як докази вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речові докази.

28.09.2023 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.

Суд не погоджується з твердженнями заявника про необґрунтованість накладення арешт на вилучені кошти. Так як в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи про те, що власником цих грошових коштів є саме ОСОБА_4 . Оскільки, згідно з відомостями про реєстрацію ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Твердження ОСОБА_6 під час проведення обшуку про те, що грошові кошти в розмірі 7000 доларів США належать його тестеві, не були підтверджені належними доказами. Водночас, заявником до поданого клопотання не долучено жодного доказу, який б підтверджував проведення з арештованим майном всіх необхідних слідчих дій. Не доведено, що арешт на вказані у клопотанні грошові кошти було накладено необґрунтовано чи з порушенням вимог КПК України. Крім того, клопотання не містить належних доказів того, що на даний момент відпали обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження не доказано необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та існують підстави для подальшого збереження арешту майна, при цьому слідчим суддею не встановлено, що даний захід кримінального провадження несе в собі надмірний тягар для особи.

В свою чергу, слідчий суддя враховує доводи прокурора про те, що існує потреба в збереженні речового доказу, так як в ході проведення досудового розслідування необхідно встановити власника цих грошових коштів та прийняти відповідне процесуальне рішення щодо необхідності чи відсутності підстав для скасування арешту на майно.

Враховуючи наведене, а також те, що на даний час триває досудове розслідування, потреба в арешті на вказане майно не відпала, арешт на грошові кошти накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладено обґрунтовано, заявником не доведено, що в межах кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі дії, в тому числі з метою виконання яких накладався арешт, слідчий суддя не вбачає правових підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29.09.2023, на даному етапі досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1