Справа № 595/1854/23
Провадження № 1-кс/595/695/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Бучач

Слідчий суддя Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні 0000171, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2023 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 05 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Клопотання мотивує тим, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовується необхідністю забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Вказує, що зокрема наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду. Наведений ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 розлучений, не працює, зловживає алкогольними напоями, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків в суспільстві, а також, будучи на підставі ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.07.2023 звільненим умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.04.2022 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ст..69, ч.1 ст.70 КК України, строком на 10 місяців 7 днів, вчинив нове кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, вказує, що є ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, а саме, ОСОБА_7 , із якою останній тимчасово проживав, ОСОБА_8 , оскільки знає місце проживання такого та перебуває з ним у дружніх відносинах, а також на потерпілу ОСОБА_9 , у житловому будинку якої ОСОБА_4 проживав разом із ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_4 може чинити відповідний тиск на останніх, шляхом погрози, схиляти їх до дачі неправдивих показів на свою користь, до відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Також наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий за вчинення злочинів, на шлях виправлення не став і вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, що не виключає можливості вчинення останнім нового кримінального правопорушення. Наведені ризики та тяжкість злочину свідчать про неможливість запобігання вищезазначених ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, який клопотання підтримав, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_5 , які заперечили щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, водночас не заперечують обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, у вигляді домашнього арешту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатньо підстав для його задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою» подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту повинно бути мотивованим і містити підстави для обрання такого запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 вересня 2023 року близько 11.00 год. у ОСОБА_4 , під час перебування у житловому будинку ОСОБА_9 , який знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, та є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , який відкрито на ім`я ОСОБА_10 , з метою подальшого використання в особистих корисливих цілях, а саме викрадення грошових коштів з банківського рахунку.

Реалізовуючи свій злочинний намір та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, 28 вересня 2023 року близько 11.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_9 , який знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , керуючись корисливими цілями, діючи умисно, таємно, впевнившись, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, підійшов до полички, яка знаходилася над ліжком та взяв звідти офіційний документ - банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 , та є засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , який відкрито на ім`я ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим офіційним документом зник, розпорядившись ним у корисливих цілях, а саме задля вчинення крадіжки грошових коштів шляхом його використання.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-1Х, яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого воєнний стан продовжувався, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 за №2915-ІХ затверджено Указ Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 за №58/2023, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено із 05 години 30 хвилин 19.02.2023 на 90 діб, продовженого Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 з 05 години 00 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-1Х, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 вересня 2023 року близько 16 год. 35 хв. у ОСОБА_4 , після викрадення банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, які знаходились на даному картковому рахунку ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, бажаючи заволодіти неналежними йому грошовими коштами та в подальшому використовувати їх для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви, та мету, 28 вересня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи таємно, достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, перебуваючи біля аптеки «Подорожник» в по вул. Шевченка, 38 в м. Монастириська Чортківського району Тернопільської області, разом із знайомим ОСОБА_8 о 16.35 год. дав ОСОБА_8 банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та, повідомивши пароль від даної карти, сказав ОСОБА_8 , щоб він зняв грошові кошти у банкоматі АТ «ПриватБанк», що знаходиться у м. Монастириська по вул. Шевченка, 39. У подальшому, ОСОБА_8 , не будучи обізнаним про наміри ОСОБА_4 на крадіжку грошових коштів ОСОБА_9 , цього ж дня о 16.41 год., підійшовши до банкомату, зняв грошові кошти у сумі 200 грн, які в подальшому разом із банківською картою надав ОСОБА_4 . Після цього, 28.09.2023 о 17.03 год. ОСОБА_4 , підійшовши до банкомату АТ «ПриватБанк» що у м. Монастириська по вул. Шевченка, 39, та маючи у руках банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, переслідуючи корисливі мотиви, здійснив зняття грошових коштів із даної карти у сумі 500 грн та о 17.04 год. зняв із даної банківської карти грошові кошти у сумі 500 грн. В подальшому, ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 1 200 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Відомості про дані кримінальні правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2023 року за №0000171 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

10 листопада 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішення питання слідчим суддею щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які надані слідчим на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України а саме: протоколом огляду місця події від 04.10.2023; протоколом прийняття заяви від 04.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.10.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.10.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2023; рапортом о/у СКП ВП №2 (м.Бучач) ОСОБА_12 від 03.11.2023; протоколом огляду диска від 06.11.2023; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 від 06.11.2023; протоколом огляду диска від 08.11.2023; вимогою УІАП в Тернопільській області від 06.11.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.11.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 10.11.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 10.11.2023.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На переконання суду, наведені в клопотанні обставини, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Надані слідчим і прокурором докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, зловживає алкогольними напоями, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому, усвідомлюючи міру покарання за вчинене, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки йому відоме їх місце проживання, з метою зміни їх показів. Крім цього, у даному кримінальному провадженні наявний ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки згідно Вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області №31-06112023/61003 від 06.11.2023 ОСОБА_4 був неодноразово судимий, на шлях виправлення не став і вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, що не виключає можливості вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків останнього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та уникнути ризикам у провадженні, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Даних, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_4 не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надано.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений буде мати можливість незаконно вплинути на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші злочини, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, на час судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 08 січня 2024 року з визначенням розміру застави в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні 0000171, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2023 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастириська Монастириського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, та направити для відома та виконання начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань № 26».

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 08 січня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 15 листопада 2023 року о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1