Справа № 488/5086/23
Провадження № 1-кс/488/836/23 р.
УХВАЛА

12.12.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу про звільнення незаконно утримуваної особи,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2023 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення останнього, який незаконно утримується в обласному пункті призовників м.Миколаєва, за адресою: м.Миколаїв, вул. Рибна, 1-А.

Відповідно до змісту вищевказаної скарги, 11.12.2023 року о 15-20 годині у м.Миколаєві службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою:КЖЕП №24, АДРЕСА_1 , без попереднього вручення повістки здійснили не задокументоване затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучивши наявні при ньому документи, після чого на автомобілі припровадили до Корабельного ТЦК за адресою м.Миколаїв, пр. Богоявленський, 309. Таке затримання відбулось у присутності брата ОСОБА_6 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після подій затримання, свідок ОСОБА_3 прибув до Корабельного ТЦК, де черговий даного центру комплектування повідомив, про перебування його брата ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де останнього будуть утримувати до проходження ним ВЛК. З часу такого затримання, зокрема з 15-20 години 11.12.2023 року відсутній будь-який зв`язок із ОСОБА_6 .

В ході розгляду даної скарги адвокат ОСОБА_4 , договір з якою в інтересах ОСОБА_6 , укладено його братом ОСОБА_3 , викладені у ній вимоги підтримала, посилаючись на незаконність такого утримання ОСОБА_6 .

Аналогічно скаргу та підстави, викладені у ній підтримав і скаржник ОСОБА_3 .

Прокурор заперечував проти задоволення даної скарги, пославшись на те, що на вказані обставини не розповсюджується дія положень ст.206 КПК України. Діям працівників Корабельного РТЦК має надаватись оцінка правоохоронним органом, зокрема ТУ ДБР. На даний час ОСОБА_6 призваний до військової служби, тому взагалі предмет скарги є відсутнім.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, на адресу суду електронною поштою направлено заперечення, зі змісту якого спростовано факт затримання ОСОБА_6 та повідомлено про винесення наказу від 12.12.2023 року про призов ОСОБА_6 , 1990 р.н. на військову службу та направлення для її проходження до в/ч НОМЕР_1 , яка розташована за межами АДРЕСА_3 .

Вислухавши доводи скаржника, захисника, прокурора, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.2-5 ст.206 КПК якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З огляду на положення даної норми, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду вказаного клопотання Корабельним районним судом м. Миколаєва, оскільки згідно наданої ІНФОРМАЦІЯ_5 інформації з 12.12.2023 року ОСОБА_6 призваний до військової служби, яку направлений проходити до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за межами територіальної юрисдикції Корабельного районного суду м. Миколаєва, а тому повноваження слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва з розгляду даного клопотання відсутні.

З аналізу положень ст. 206 КПК України, слідчий суддя за наслідками розгляду клопотання щодо звільнення незаконно позбавленої свободи особи може прийняти рішення про його задоволення у разі встановлення таких обставин або відмову у разі непідтвердження таких обставин. В той же час, такі рішення можливі за наслідками вирішеного клопотання по суті.

Оскільки, з наведених вище підстав, розгляд вказаного клопотання не належить до компетенції слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва, то його вирішення по суті є неможливим та останнє підлягає поверненню ініціатору такого клопотання.

На це вказує і Верховний Суд. Зокрема, виходячи з правової позиції Об`єднаної палати Касаційного Кримінального суду Верховного Суду від 21.05.2021 року у справі №646/3986/19, у випадку, коли нормами КПК, якими регламентовано загальні правила застосування норм КПК, прямо не закріплено алгоритму дій слідчого судді у випадку, якщо клопотання не підлягає розгляду в цьому суді, то останнє може бути вирішено через застосування ч.6 ст.9 КПК та положень засади диспозитивності, зокрема, ч.3 ст.26 КПК, згідно з якою слідчий суддя, вирішує лише ті питання, що не тільки винесені на його розгляд сторонами, але й віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Однією з таких ситуацій є постановлення слідчим суддею ухвали про повернення клопотання, якщо останнє не підлягає розгляду в цьому суді, або з інших підстав, не передбачених процесуальним законом для даної процедури.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, п. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 206 КПК України,

УХВАЛИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про негайне звільнення повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7