Справа № 172/1472/23
Провадження № 1-кп/172/115/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000507 від 25.04.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Пашуки, Гощанський район, Рівненська область, має середньо-спеціальну освіту, військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , на посаді номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 аеромобільної роти НОМЕР_3 аеромобільного батальйону в/ч НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не законно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу ст.ст. 9,11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та не сумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 14 березня 2023 року, після закінчення відпустки за сімейними обставинами не з`явився вчасно на місце служби - місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби та був незаконно відсутній на службі до 30 червня 2023 року.

30 червня 2023 року солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві та заявив про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, у скоєному розкаявся, пояснив, що дійсно вчасно не з`явився до розташування військової частини за обставин, викладених в обвинувальному акті. Шкодує про скоєне.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, є військовослужбовцем, за місцем реєстрації характеризується добре, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є з`явлення із зізнанням під час досудового розслідування та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_5 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25.07.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1