465/420/24
1-кп/465/776/24
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

05.02.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду та клопотання прокурорки Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Рудківці, Жидачівського району, Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000590 від 06.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст.309 КК України та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,-

встановив:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст.309 КК України.

Прокурорка Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 31.01.2024 року звернулася із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу та при продовженні такого, що повністю виправдовують продовження терміну дії обвинуваченому ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою. Враховуючи вищевикладене, просила клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурорка клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу підтримала та просила таке задоволити, щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт заперечила.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання прокурорки та клопотання захисника, заслухавши думку учасників справи, на які вони посилаються, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді клопотання суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_4 , які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, суворість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, стан здоров`я обвинуваченого, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході не відпала; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст.309 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. З огляду на встановлені обставини при розгляді клопотання, суд вважає, що прокуроркою доведено наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості ухилення обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. Зазначені ризики не зменшилися.

У рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, не є єдиним критерієм, який враховується при прийнятті рішення про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому з урахуванням цих обставин, в сукупності із тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , слід вважати доведеною прокуроркою наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з огляду на вищенаведене, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто, застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема цілодобового домашнього арешту, на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Окрім цього, стороною захисту, на підтвердження доводів зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, не надано суду доказів, у чиїй власності перебуває квартира, в якій просять застосувати домашній арешт.

У ході судового розгляду з`ясовано, що вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тому, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст. 309 КК України, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході не відпала; наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, а також особу обвинуваченого, вік, стан його здоров`я та стадію розгляду кримінального провадження, суд визнає обґрунтованим клопотання прокурорки та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

З ухвали слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 15.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 визначено заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривеньгрн.

Водночас, суд вважає за необхідне зменшити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки обвинуваченому ОСОБА_4 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

У випадку внесення застави такі обов`язки покладаються на обвинуваченого строком на два місяці (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Обвинувальний акт відповідає вимогам, встановленим ст.291 КПК України.

Обставин, які би перешкоджали призначення судового розгляду кримінального провадження, а також для прийняття рішень, передбаченого п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, немає.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, захисник та обвинувачений не заперечили щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з судовим викликом учасників процесу.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 331 КПК України, суд -

постановив:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст.309 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Франківського районного суду м. Львова на 19.02.2024 року на 13 год. 00 хв.

Про день слухання справи повідомити учасників судового провадження.

Клопотання прокурорки Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задоволити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 1 ст.309 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 04.04.2024 року включно з можливістю внесення застави.

Визначити ОСОБА_4 альтернативну заставу у сумі 50 (п`ятдесять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Львівській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарання (№19) УДПтСУ у Львівській області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№ 19)" для виконання.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_6