Провадження № 1-кс/201/4113/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковник юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування № 0003306, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що згідно повідомлення ГВ КР 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у м.Торецьк Бахмутського району Донецької області, за допомогою месенджера «Телеграм», передає відомості щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ та переміщення військової техніки ЗСУ на території Бахмутського району Донецької області представнику т.зв. «Горлівського МРВ УФСБ РФ по ДНР» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.Горлівка), тобто умисно вчиняє дії направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

21.09.2023 року за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого відповідно до вимог

ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені мобільний телефон марки «REDMI 9A», синього кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 із встановленою карткою мобільного оператора Водафон НОМЕР_3 , за допомогою якого остання передавала інформацію щодо місць дислокації підрозділів ЗСУ та переміщення військової техніки ЗСУ на території Бахмутського району Донецької області представнику т.зв. «Горлівського МРВ УФСБ РФ по ДНР» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.Горлівка).

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою про залучення речових доказів від 21.09.2023 мобільний телефон марки «REDMI 9A», синього кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 із встановленою карткою мобільного оператора Водафон НОМЕР_3 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003306 від 11.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.170-174 КПК України, тобто до накладення на нього арешту в судовому порядку.

Відповідно до ст. 170 КПК України тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, у тому числі тих, які містяться у мобільному телефоні марки «REDMI 9A», синього кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 із встановленою карткою мобільного оператора Водафон НОМЕР_3 , виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасове вилучене майно з метою запобігання запобіганню знищення, перетворення наявної у ньому інформації, проведенні ряду судових експертиз або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню..

Слідчий надала суду заяву з проханням розглядати клопотання без її участі та задовольнити.

Підозрювана надала суду заяву з проханням розглядати клопотання без її участі, не заперечувала проти його задоволення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначені в клопотанні предмети, які вилучені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003306 від 11.08.2023, а саме: мобільний телефон марки «REDMI 9A», синього кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 із встановленою карткою мобільного оператора Водафон НОМЕР_3 , із забороною права розпорядження, відчуження у будь-який спосіб.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1