Провадження № 1-кп/947/1328/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000968 від 22.07.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тинда, Амурської області Російської Федерації, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з неповною вищою освітою, не одруженого, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.01.2023 року Київським районним судом м.Одеси від за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, та на основі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 в період часу з 24.08.2022 по 21.07.2023 року, знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичне, психологічне та економічне насильство, яке виразилось у словесних образах, нецензурній лайці, штовханні, погрозах фізичною розправою, приниженні гідності, вимаганні грошей, хапанні за волосся, що призвело до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Так, 24.08.2022, об 11:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно матері ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у висловлюваннях нецензурною лайкою, у зв`язку із чим ОСОБА_6 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 23.09.2022 у справі №947/19356/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 14.10.2022 о 00:21 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 фізичне, психологічне та економічне насильство, що виразилося в штовханнях, хапанні за волосся, погрожуваннях фізичною розправою, вимаганні грошей, а також вимаганні продуктів харчування, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 15.12.2022 у справі №948/27461/22, тобто за вчинення домашнього насильства.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 23.01.2023 о 12:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, що полягало у вимаганні грошей на горілку, штовханні, висловлюваннях нецензурною лайкою, принижуваннях, у зв`язку з чим ОСОБА_6 відповідно до постанови Київського районного суду м.Одеси від 21.02.2023 у справі 947/5286/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України за вчинення домашнього насильства.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 01.05.2023 об 11:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилося у висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу, у зв`язку з чим ОСОБА_6 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2023 у справі 947/13834/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП України за вчинення домашнього насильства.

Крім того, 21.07.2023 близько 07:00 год., продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що полягало у нецензурній лайці, погрозах застосування фізичної сили.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисна поведінка, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, була криміналізована, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме 24.08.2022 об 11:00, 14.10.2022 о 00:21 год, 23.01.2023 о 12:00, 01.05.2023 об 11:00, 21.07.2023 близько 07:00 год., перебуваючи за місцем мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 фізичне, психологічне та економічне насильство у вигляді словесних образ, нецензурної лайки, штовханні, погроз фізичною розправою в бік потерпілої, приниженні гідності потерпілої, вимаганні грошей, хапанні за волосся, тому ОСОБА_6 , було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, відносно ОСОБА_5 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насиллі фізичного, психологічного та економічного характеру ОСОБА_6 , по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України - вчинення умисного систематичного психологічного, фізичного та економічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що дійсно в період часу з 24.08.2022 по 21.07.2023 року він дійсно за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 фізичне, психологічне та економічне насильство, а саме словесно ображав, нецензурно лаявся, штовхав, погрожував фізичною розправою, вимагав гроші, хапав за волосся.

Підтверджує в судовому засіданні, що 24.08.2022 року об 11:00 годин він за місцем проживання вчинив відносно матері ОСОБА_5 домашнє насильство, висловлювався нецензурною лайкою; 14.10.2022 року о 00:21 годин він за місцем мешкання вчинив відносно матері ОСОБА_5 фізичне, психологічне та економічне насильство, а саме штовхав, хапав за волосся, погрожував фізичною розправою, вимагав гроші, вимагав продукти харчування; 23.01.2023 року о 12:00 годин він за місцем мешкання вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство фізичного, психологічного та економічного характеру, а саме вимагав гроші на горілку, штовхав, висловлювався нецензурною лайкою, принижував; 01.05.2023 року об 11:00 годин він за місцем мешкання вчинив відносно матері ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою на її адресу; 21.07.2023 року близько 07:00 годин він за місцем мешкання вчинив відносно матері ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме нецензурно лаявся, погрожував застосуванням фізичної сили. За всі вчинені ним протиправні дії відносно матері він в подальшому був притягнутий судом до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

У скоєному ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суворо не карати, та просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України - вчинення умисного систематичного психологічного, фізичного та економічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, тобто пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив триваючий злочин в період з 24.08.2022 по 21.07.2023 року, тобто після постановлення щодо нього попереднього вироку від 16.01.2023 року, але до повного відбуття покарання, а тому на підставі ч.1 ст.71 КК України суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 16.01.2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його фактичного затримання при виконанні вироку після набрання законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1