Справа № 953/1215/23
н/п 1-кс/953/6859/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 11.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 11.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В якій просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 28.07.2023 року, оскільки про її існування стало відомо зі змісту листа у якому її повідомили що слідчим ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 11.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження 28.07.2023 року.

Відомості про час отримання зазначеного листа заявником у скарзі не зазначено, долучено копію листа від 31.07.2023 року. Також зазначає, що станом на 31.08.2023 року, копію постанови нею не отримано.

В обґрунтування вимог скарги вказує, що слідчим ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001532 від 11.07.2022.

Постановою слідчого від 28.07.2023 закрито вказане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказану постанову вважає необґрунтованою, досудове слідство поведено не у повному обсязі, тому просить її скасувати. На думку заявника, з часу скасування попередньої постанови про закриття провадження від 12.03.2023 року у даного слідчого не було достатньо часу для виправлення недоліків про які зазначено в ухвалі суду.

Після ознайомлення з постановою, захисник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_6 на задоволенні вимог скарги наполягав у повному обсязі, надав до суду письмові пояснення відповідно до яких зазначив, що слідчим не в повному обсязі усунуто недоліки про які зазначено в ухвалі суду від 23.03.2023 року. У постанові про закриття кримінального провадження слідчим не надано оцінку ухвалі Київського районного суду м. Харкова постановлену у справі № 953/11622/21, яка наявна у матеріалах кримінального провадження, з урахуванням встановлених фактичних обставин, щодо посадових осіб ФК «Фінрайт». Слідчий навмисно посилається на скасовані ухвали судом апеляційної інстанції для виправдання дій посадових осіб ФК «Фінрайт». Також матеріали кримінального провадження не містять докази направлення на адресу ОСОБА_3 копії постанови про закриття провадження, не було допитано працівників служби охорони, а також слідчим не надано оцінку дій посадових осіб ФК «Фінрайт» щодо їх користування та управління спірною квартирою.

У вказаній заяві просив проводити розгляд у його відсутності.

Слідчий СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 до суду не з`явився, суду надано матеріали кримінального провадження №0001532 від 11.07.2022 року.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження №0001532 від 11.07.2022 року, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Положенням ч.2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що слідчими СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001532 від 11.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному проведженні №0001532 від 11.07.2022, розпочалось на підставі ухвали слідчої судді Київського районого суду м. Харкова від 29.06.2022 року. Яким було задоволено скаргу ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей до ЕРДР.

За наслідками досудового розслідування Постановою слідчого від 28.07.2023 закрито вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. ч. 1 ст. 382 КК України.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ст. 304 ч. 1 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Матеріали кримінального провадження не містять дані, які свідчать про отримання ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження. Її захисник ознайомився зі змістом даної постанови 09.10.2023 року.

Таким чином строк оскарження з урахуванням дати отримання копії постанови про закриття кримінального провадження не пропущено.

Доводи, на які посилається у скарзі заявник та захисник заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова в обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, та чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

В даному випадку слідчим при проведенні досудового розслідування, не надано правову оцінку діям осіб відповідно до звернення ОСОБА_3 , резолютивна частини постанови не містить відомостей у чиїх діях відсутній склад відповідного кримінального правопорушення, крім того не враховано та не надано оцінку ухвали Київського районного суду м. Харкова постановлену у справі № 953/11622/21, яка наявна у матеріалах кримінального провадження, у сукупності з іншими наявними документами долученими до матеріалів кримінального провадження, та з урахуванням показів допитаних осіб, тобто не дослідженні обставини у повному обсязі та прийнято рішення, без належного обґрунтування.

Відтак, слідчому необхідно всебічно, повно дослідити обставини кримінального провадження; встановити, перевірити, належно оцінити усі зібрані докази у сукупності та прийняти рішення з підстав, передбачених законом, які входять до його повноважень, з зазначенням дії які вчинено та аналізом фактичних обставин, які встановлено.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

У зв`язку з викладеним, оскаржувана постанова від 28.07.2023 року підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження поверненню для продовження досудового розслідування, в ході досудового розслідування необхідно усунути зазначені недоліки та виконати слідчі дії, направлені на встановлення обставин події.

Керуючись ст. ст. 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001532 від 11.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 28.07.2023 року про закриття кримінального провадження №0001532 від 11.07.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1