ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/173/22
Провадження № 1-кп/553/73/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 02.11.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, із повною загальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :

02.11.2021 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом вживали алкогольні напої.

В подальшому перебуваючи у приміщенні кімнати вказаного житлового будинку, під час спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння смерті потерпілому, схопив наявний у нього в господарстві молоток, ударною металевою частиною якого наніс ОСОБА_8 близько восьми ударів в область голови і обличчя та близько двох ударів по тулубу.

У результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження двох груп.

Перша група - комплекс тілесних ушкоджень у вигляді відкритої проникаючої комбінованої черепно-мозкової травми з вдавленими багатоскалковими переломами лобної та скроневої кістки праворуч з розповсюдженням на основу черепу; розтрощенням багатоуламковими переломи верхньої та нижньої очниці, гайморової пазухи справа; кісток носа, гратчастої та основної кістки, правої вилицевої кістки; переломами тіла верхньої щелепи справа; кута альвеолярної частини та суглобового виростку нижньої щелепи справа зі зміщенням відломків інтракраніально; масивні після травматичні крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки правої лобно-скронево-тім`яної ділянок з розповсюдженням на основу мозку з ознаками забою; забійно-розсічені ушиті рани волосяної частини голови та обличчя, слизової рота; садна, гематоми та синці голови, обличчя, кінцівок з ознаками прижиттєвих запально-репаративних процесів, що в свої сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, так і по своїм наслідкам, а в даному випадку знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Друга група - тілесні ушкодження у вигляді поперечних однорівневих переломів 9-10-го ребер справа по задньо-пахвинній лінії з ознаками прямої дії зовнішньої сили, крововиливом та явищами прижиттєвої репарації і консолідації, значна осумкована паранефральна та підшкірна гематома, синець тулубу праворуч, кінцівок, які носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Надалі ОСОБА_8 каретою швидкої медичної допомоги був доставлений до реанімаційного відділення КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфософського Полтавської обласної ради», звідки переведений до КП «3-тя міська клінічна лікарня Полтавської міської ради», де він 05.12.2021 від отриманих вищевказаних тілесних ушкоджень помер.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 показав, що 02.11.2021 він знаходився у будинку, який залишився йому від бабусі, по АДРЕСА_2 , та робив там ремонт, алкогольні напої не вживав. Приблизно по обіді до нього на велосипеді приїхав ОСОБА_8 , який розповів про те, що його побив син та попросив пустити, мав з собою пляшку горілки. ОСОБА_6 погодився та дозволив ОСОБА_8 побути у нього в будинку до вечора, оскільки мала приїхати його донька. ОСОБА_6 продовжив займатись ремонтом, ремонтував піч, а ОСОБА_8 сидів у кімнаті. Пізніше прийшов ОСОБА_9 , який також приніс пляшку горілки. ОСОБА_6 продовжив ремонтувати піч, а ОСОБА_9 з ОСОБА_8 розпивали горілку, після чого ОСОБА_9 пішов. ОСОБА_8 залишився сидіти за столом та дрімав, ОСОБА_6 попрохав його піти додому та оскільки вхідні двері в будинку погано відчинялись він пішов першим у напрямку дверей. Озирнувшись ОСОБА_6 побачив ОСОБА_8 , який тримаючи у руці ніж, йшов на нього. Злякавшись, ОСОБА_6 перечепився через маленький стіл, обперся від нього, взяв зі столу молоток та не цілившись, розмахуючи молотком вдарив ОСОБА_8 , бив поки ніж не випав з його рук, кількість ударів, їх локалізацію та інших деталей не пам`ятає. Після цього ОСОБА_6 викликав швидку допомогу та випив горілки, яка залишалась, оскільки не було води. Вказав, що не мав умислу вбивати потерпілого, а лише захищався від нього, побоюючись за своє життя.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_8 був її чоловіком, з обвинуваченим знайома, оскільки вони є сусідами. 02.11.2021 у сина був день народження, прийшли друзі на святкування. Її чоловік хотів щоб молодь сама святкувала, тому взяв велосипед та приблизно о 14 год. поїхав, куди саме не говорив, і потерпіла вважала, що ОСОБА_8 поїхав до брата. В цей же день близько 21 год. 30 хв. бачила як вели ОСОБА_6 всього у крові, вона зателефонувала брату, який повідомив що ОСОБА_8 у нього не було. Тоді вона прибігла до подвір`я ОСОБА_6 і поліція повідомила, що її чоловіка відвезли до обласної лікарні. У ОСОБА_8 був перебитий череп, ніс, зламані ребра, він стогнав, йому купляли ліки, на які родина позичала гроші. Через місяць ОСОБА_8 помер у лікарні. Потерпіла не змогла пояснити, чого її чоловік поїхав до ОСОБА_6 , бо вони не товаришували, а вітались по сусідські, сварок між ними та неприязних відносин не було, вони фактично не спілкувались з ОСОБА_6 . Потерпіла наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого та повністю підтримала заявлений нею цивільний позов.

Свідок ОСОБА_10 в суді показав, що працює лікарем екстреної медичної допомоги. Отримавши виклик як «кримінальна травма» бригада прибула на місце, де вже знаходились працівники поліції. Біля входу в будинок стояв чоловік, в якого вони запитали про те, що сталось, але відповіді не отримали, по поведінці цього чоловіка можна було запідозрити стан сп`яніння. В приміщенні будинку на полу головою до входу лежав потерпілий без свідомості, у нього була пробита голова, поряд лежав молоток у крові, у кімнаті був перевернутий стілець чи крісло. Стан потерпілого був тяжкий і його доставили до обласної лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що є працівником УПП, під час несення служби разом із ОСОБА_12 ними було отримано виклик зі швидкої допомоги про тілесні ушкодження. По прибутті на місце, біля будинку їх зустрів обвинувачений, який сказав, що є власником будинку, здавалось що він знаходиться у стані сп`яніння. В приміщенні будинку на полу лежав потерпілий, важко дихав, біля нього знаходився молоток. Свідок зателефонував у швидку та знаходився біля потерпілого, викликав слідчо-оперативну групу. Виклик був отриманий приблизно о 22 год. за адресою АДРЕСА_2, точно не пам`ятає. Обвинувачений розповідав різні версії подій, що стались. Спочатку повідомив, що травмований йому не відомий, потім вказав, що їх було троє, з ним був ще сусід ОСОБА_8 , а травмованого він не знає. Візуально у потерпілого були сильні ушкодження голови, він був без свідомості, не розмовляв, важно дихав, лежав у дальній кімнаті будинку головою у правий кут. Разом із напарником вони прибули на місце першими.

Свідок ОСОБА_12 показав, що приблизно з 21 год. до 22 год. у жовтні 2021 року на службовий планшет прийшов виклик «інші тілесні ушкодження» на вул. Тунельну. Він зв`язався з заявником (обвинувачений), який повідомив, що травмований впав чи з дерева чи в яму, і оскільки заявник плутався вони вирішили перевірити. По прибутті обвинувачений повідомив, що очікує на швидку і допомога поліції не потрібна. Коли вони зайшли у приміщення будинку на полу в крові лежав потерпілий, а поряд з ним молоток. Обвинувачений змінював версії, потім сказав що вдарив потерпілого декілька разів кулаком. Обвинувачений вказував, що сусід ОСОБА_8 пішов додому, а потерпілого він не знає. На місці події знаходився лише обвинувачений, потерпілий лежав у крайній кімнаті, праворуч від нього молоток у крові. У кімнаті знаходились порожні пляшки з-під алкоголю.

Свідок ОСОБА_9 показав в суді, що знайомий із ОСОБА_6 , оскільки вони проживають в одному районі. Проїжджаючи повз, свідок зайшов до ОСОБА_6 , який повідомив про те, що у нього гості та сказав брати пляшку та приходити. ОСОБА_9 придбав пляшку горілки та повернувся до ОСОБА_6 , у нього в будинку знаходився чоловік, якого свідок особисто не знає, вони разом вживали алкоголь. В будинку ОСОБА_6 свідок знаходився приблизно з 20 год. до 21 год., потім поїхав додому, а ОСОБА_6 з тим чоловіком залишились. На наступний день після цих подій, ОСОБА_9 дізнався від сусідів про побиття. Коли вперше він заїхав до ОСОБА_6 то спілкувався з ним на подвір`ї, після того як ОСОБА_9 придбав пляшку горілки 0,5 та закуску він повернувся до ОСОБА_6 , який знаходився на вулиці біля будинку та вони разом зайшли всередину та розпивали горілку у дальній кімнаті будинку. Вказав, що знайомий з ОСОБА_6 приблизно 20 років, іноді він заходив до нього в гості та вони випивали. ОСОБА_6 є спокійною, не агресивною людиною.

Винуватість обвинуваченого також підтверджується наступними доказами.

Витягом з ЄРДР, згідно з яким відомості за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 були внесені до реєстру 02.11.2021 о 23:18:26 та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 .

Рапортом чергового про отримання повідомлення зі служби «102», а саме 02.11.2021 о 21:35 надійшло повідомлення про те, що 02.11.2021 о 21:35 за адресою: АДРЕСА_2, знайомий ОСОБА_8 впав (заявник ОСОБА_6 НОМЕР_1).

Рапортом чергового про отримання повідомлення зі служби «102», а саме 02.11.2021 о 22:37 надійшло повідомлення про те, що 02.11.2021 о 22:37 з адреси: АДРЕСА_2 до приймального відділення обласної лікарні доставлено невідомого чоловіка з тяжкою відкритою ЧМТ (заявник представник органу охорони здоров`я ОСОБА_14 ).

Рапортом чергового про отримання повідомлення зі служби «102», а саме 03.11.2021 о 00:41 надійшло повідомлення про те, що 03.11.2021 о 00:41 за адресою: АДРЕСА_2, відбувається бійка між чотирма особами, деталей не надано (заявник 0). За результатами опрацювання повідомлення факт бійки не підтвердився, на місці працює СУ.

Рапортом інспектора УПП ОСОБА_15 від 02.11.2021, згідно з яким під час несення служби спільно з інспектором ОСОБА_12 о 21:35 на службовий планшет надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_2. На місці було виявлено невідомого чоловіка у тяжкому стані. Поруч знаходився власник житла ОСОБА_6 , який мав бурі краплі, схожі на кров, на руках та одязі.

Рапортами працівників поліції, згідно з якими під час проведення слідчих дій 03.11.2021 ОСОБА_6 висловлював погрози в сторону поліцейських та інших учасників слідчої дії, поводив себе агресивно.

Протоколом обшуку з фототаблицею, згідно з яким 03.11.2021 з 00 год. 18 хв. по 03 год. 35 хв. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де у спальній кімнаті на підлозі виявлено молоток з нашаруванням речовини бурого кольору, масивну пляму РБК, від якої у напрямку дивану наявний потьок РБК, який перед диваном та під ним розтікається, численні плями РБК поряд на підлозі, гумовий тапок з нашаруванням РБК, марлеві серветки просякнуті РБК, плями РБК на тумбі з -під телевізору у вигляді бризків та потьоків. Також плями РБК були виявлені на дивані, дерев`яній панелі стіни, за диваном, на предметах одягу, які знаходяться на стільцях, на підлозі поряд. У результаті обшуку були вилучені молоток, змиви та зрізи з плям РБК, запальничка, гумовий тапок, три стакани.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.11.2021 з фототаблицею, згідно з яким під час особистого обшуку ОСОБА_6 виявлено та вилучено його одяг з нашаруванням речовини бурого кольору.

Заявою ОСОБА_6 від 03.11.2021, згідно з якою останній надав добровільну згоду слідчому на відібрання зразків крові, букального епітелію, змивів з рук, зрізів нігтьових пластин та зразки папілярних узорів та протоколом освідування від 03.11.2021 з фототаблицею.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.12.2021, за яким було встановлено запис виклику по лінії 102 від ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2.

Аудіозаписом виклику по лінії 102, який надійшов від ОСОБА_16 02.11.2021 та протоколом прослуховування звукозапису від 04.01.2022, згідно з яким здійснюючи виклик поліції ОСОБА_6 вказував про наявність у нього в будинку трупу та пояснюючи оператору обставини ствердив про те, що особа впала та вдарилась, а він в цей час виходив за горілкою в магазин. Згодом у розмові з оператором ОСОБА_6 вказує, що особа ще жива. Виклик здійснено 02.11.2021 о 21:35, відповідаючи оператору про час настання події, ОСОБА_6 вказує - 20 хвилин тому.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, які здійснювали опрацювання виклику за адресою: АДРЕСА_2 та протоколом перегляду.

Протоколом тимчасового доступу від 13.12.20211 до історії хвороби ОСОБА_8 .

Карткою виїзду швидкої медичної допомоги, згідно з якою 02.11.2021 було здійснено виїзд за адресою: м. Полтава, вул. Тунельна, де на підлозі виявлено невідому особу (чоловіка) з тяжкою відкритою ЧМТ, множинними розтрощенням кісток голови, кома та аудіозаписом виклику.

Повідомленням адміністрації КП «Полтавський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Полтавської обласної ради» від 14.01.2022, за яким 02.11.2021 звернень з мобільного телефону НОМЕР_1 та від ОСОБА_6 не надходило.

Заявою ОСОБА_6 від 09.11.2021 про добровільну згоду на відібрання біологічних зразків та відповідним протоколом від 09.11.2021.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №450 від 09.06.2021, при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 будь-які тілесні ушкодження, які б могли відповідати даті події - 02.11.2021, не виявлені.

За висновком експерта №1469 від 09.11.2021, при судово-медичній експертизі зразка крові ОСОБА_6 встановлено, що кров відноситься до 0(І) групи з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В та ізосерологічною системою АВ0.

Заявою ОСОБА_4 про надання добровільної згоди на відібрання зразків крові ОСОБА_8 та відповідним протоколом.

За висновком експерта №1475 від 11.11.2021, при судово-медичній експертизі зразка крові ОСОБА_8 встановлено, що кров відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В та ізосерологічною системою АВ0.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз №1519, №1524, №1523, №1522, №1521 від 26.11.2021, на вилучених під час обшуку тапку, вирізі з ковдри, змиві з підлоги, змивові з панелі стіни, змиві з поверхні тумби виявлена кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_8 , походження цієї крові лише від ОСОБА_6 виключається.

Згідно з висновком експерта №1520 від 19.1.2021, в змивах з правої та лівої руки ОСОБА_6 кров не знайдена.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз №1548, №1550, №1551, №1522, №1549 від 26.11.2021, на вилучених під час особистого обшуку ОСОБА_6 футболці, сорочці, джинсових штанях, кофті знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_8 , походження крові лише від одного ОСОБА_6 виключається.

За висновком експерта №468 від 25.11.2021, при судово-медичній експертизі металевої частини молотка виявлена кров та клітини особи чоловічої статі. Виявлена кров може належати ОСОБА_8 , походження крові лише від ОСОБА_6 виключається.

При дослідженні мікрочастинки біологічного походження, знайденої на металевій частині молотка, виявлена кров особи чоловічої статі, знайдені клітини свідчать про глибоке травмування тіла людини. Статеву належність клітин встановити не вдалось у зв`язку із деструктивними змінами їх ядер.

Згідно з висновком експерта №469 від 23.11.2021, при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин ОСОБА_6 виявлена кров людини та птиці. У зв`язку із присутністю чужорідного білка (птиці) групова належність не визначалась.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-21/14430-Д від 30.11.2021, на поверхі вилученого під час слідчого експерименту ножа слідів папілярних узорів рук не виявлено.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1339 від 13.01.2022, при судово-медичні експертизі трупу ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, що по своєму характеру, механізму утворення, тяжкості та локалізації умовно поділені на дві наступних групи.

Перша група. Комплекс тілесних ушкоджень у вигляді відкритої проникаючої комбінованої черепно-мозкової травми з вдавленими багатоскалковими переломами лобної та скроневої кістки праворуч з розповсюдженням на основу черепу; розтрощенням багатоуламковими переломами верхньої та нижньої очниці, гайморової пазухи справа; кісток носа, гратчастої та основної кістки, правої вилицевої кістки; переломами тіла верхньої щелепи справа; кута альвеолярної частини та суглобового виростку нижньої щелепи справа зі зміщенням відломків інтракраніально; масивні після травматичні крововиливи під тверду та м`яку мозкові оболонки правої лобно-скронево-тім`яної ділянок з розповсюдженням на основу мозку з ознаками забою; забійно-розсічені ушиті рани волосяної частини голови та обличчя, слизової рота; садна, гематоми та синці голови, обличчя, кінцівок з ознаками прижиттєвих запально-репаративних процесів, що може відповідати та не суперечить терміну і обставинам зазначеним в представленій документації, найбільш вірогідно утворились за короткий проміжок часу, не менш ніж від восьмикратної значної ударної дії переважно спереду-назад та справа-наліво, тупого масивного грубого обмеженого граничного предмету, який мав на своїй поверхні різнохарактерні контактні ділянки, як з кордонно-сплощеною поверхнею так і не яскраво виразним ребром чи кутом, не виключно та найбільш вірогідніше ударною частиною металевого молотка, чи іншого подібного предмету без відображення чітких індивідуальних характеристик; на підставі переважної злитності, масивності розцінюються комплексно та в свої сукупності, стосовно живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення, так і по своїм наслідкам, а в даному випадку знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Друга група. Тілесні ушкодження у вигляді поперечних однорівневих переломів 9-10-го ребер справа по задньо-пахвинній лінії з ознаками прямої дії зовнішньої сили, крововиливом та явищами прижиттєвої репарації і консолідації, значна осумкована паранефральна та підшкірна гематома, синець тулубу праворуч, кінцівок, що відповідає та не суперечить терміну і обставинам зазначеним в представленій документації, найбільш вірогідно утворились від дії двократної значної ударної дії тупого масивного грубого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути ударна частина молотка чи будь-якими іншими подібними предметами, без відображення чітких індивідуальних характеристик, сукупно стосовно живої особи носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили розлад здоров`я.

Смерть ОСОБА_8 констатована 05.12.2021 о 10 год. 20 хв. в результаті відкритої комбінованої черепно-мозкової травми з вдавленим багатоскалковим переломом кісток склепіння, основи та обличчевого відділу черепа, комбінованих з забоєм та підоболонковими крововиливами локації ушкоджень, розвитком післятравматичної церебральної недостатності, що безпосередньо призвело до летального витоку.

Здійснення потерпілим будь-яких активних дій, відчуття особливо сильного болю після отримання ним комплексу зазначених тілесних ушкоджень не характерних для самоспричинення, у вигляді тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, що призвела до його смерті, малоймовірно.

На підставі даних судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 характеру, локалізації тілесних ушкоджень, напрямку та механізму утворення ушкоджень зазначених вище груп, найбільш вірогідне взаємнерозташування потерпілого та нападника в момент отримання тілесних ушкоджень спочатку було обличчям до обличчя при вертикальному або близькому до нього положенні, в подальшому горизонтальному положенні потерпілого, при цьому взаємне розташування у просторі могло неодноразово змінюватись.

При експертизі трупу ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна тильної поверхні правої кисті та синець лівого стегна, що могли виникнути в момент самозахисту при посильній самообороні, не виключно при хаотичному нанесенні ушкоджень.

Висновки судової експертизи узгоджуються із медичною документацією на ім`я ОСОБА_8 , зокрема медичними картками стаціонарного хворого та виписками з них, комп`ютерними томографіями, протоколом проведення оперативного втручання, історією хвороби.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 10.11.2021 за участі ОСОБА_6 з фототаблицею та дослідженим відеозаписом, останній на місці розповів про обставини спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Вказав на ніж, який схватив потерпілий та йшов на нього, тримаючи ніж у правій руці. Удари молотком наносив правою рукою по голові потерпілого з лівого боку, хаотично. Вказав, що більшість деталей не пам`ятає, того дня вони випили по літру горілки кожний.

Згідно з висновком експерта №1339-а від 13.12.2021, покази ОСОБА_6 дані ним під час проведення слідчого експерименту загалом не суперечать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , в частині механізму, характеру, локалізації отримання тілесних ушкоджень, при цьому точну кількість нанесених ударів та чітке взаємне розташування ОСОБА_6 вказати не може.

Відповідно до висновку судової медико-криміналістичної експертизи №33-МК від 18.01.2022, на клаптику шкіри з тімяно-потиличної ділянки, забита рана виявлено синьо-зелене забарвлення, характерне для присутності сполук заліза, у вигляді загального забруднення. Виявлене ушкодження могло утворитись від неоднократної дії металевої частини молотка, вірогідніше всього ніска та його боковою частиною, при чому предмет діяв під різними кутами та різною силою прикладання.

За висновком експерта №СЕ-19/117-21/14425-Д від 30.11.2021, на поверхні запальнички, двох стаканів папілярних узорів рук придатних для ідентифікації не виявлено. На поверхні стакана виявлений слід папілярних ліній найбільшими розмірами по всіх 17Х20 мм, який придатний для ідентифікації та залишений середнім пальцем правої руки особи дактилоскопічна картка якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 .

Згідно з висновком трасологічної експертизи №СЕ-19/117-21/14424-Д від 30.11.2021, при досліджені слідів папілярних узорів, що виявлені та вилучені 02.11.2021 на відрізках липкої стрічки з пляшок «Жигулівське» «Київське», залишені великим пальцем правої руки особи, дактилоскопічна картка якої заповнена на ОСОБА_6 .

Згідно з висновком медичного огляду від 03.11.2021 №660, проведеного лікарем КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», встановлено факт перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з актом судово-психіатричного експерта від 17.11.2021 №455 про проведення судово-психіатричної первинної комісійної амбулаторної експертизи, на момент експертизи ОСОБА_6 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства, чи іншого хворобливого стану психіки і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу інкримінованого діяння, ОСОБА_6 не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності, не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки, а знаходився в стані алкогольного сп`яніння, коли міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_6 під дію ч.2, ч.3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, може постати перед слідством та судом.

Оцінивши кожний досліджений та перевірений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумного сумніву, вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для відмежування вбиства повинні ретельно досліджуватися докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

З огляду на встановлені судом обставини, кількість, характер і локалізацію поранень, які були нанесені обвинуваченим у голову молотком, поведінку обвинуваченого після їх нанесення, суд вважає, що в даному випадку умисел обвинуваченого охоплювався саме позбавленням життя потерпілого.

Так, згідно із поясненнями самого обвинуваченого, потерпілої, свідків та виходячи з досліджених доказів, раніше між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 неприязних відносин не виникало, з обіду 02.11.2021 останні разом вживали алкогольні напої, ввечері між ними виникла сварка, в ході якої обвинувачений заподіяв потерпілому не менш восьми ударів молотком в голову та заподіяв тілесні ушкодження у вигляді перелому ребер, що утворились від двократної дії предмета, яким міг бути молоток.

Також згідно із висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_8 найбільш вірогідне взаємне розташування потерпілого та нападника в момент отримання тілесних ушкоджень спочатку було обличчям до обличчя при вертикальному або близькому до нього положенні, в подальшому в горизонтальному положенні потерпілого, при цьому взаємне розташування у просторі могло неодноразово змінюватись. Тобто, нанесення тілесних ушкоджень продовжувалось обвинуваченим і після того як потерпілий знаходився в горизонтальному положення.

Крім того, при експертизі трупу ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна тильної поверхні правої кисті та синець лівого стегна, що могли виникнути в момент самозахисту при посильній самообороні, не виключно при хаотичному нанесенні ушкоджень.

В ході розгляду справи обвинувачений стверджував, що не мав умислу на вбивство, а лише захищався від ОСОБА_8 , який схопив ножа. Більшість деталей та обставин нанесення тілесних ушкоджень, їх механізм, локалізацію обвинувачений не зміг згадати, вказуючи, що хаотично бив ОСОБА_8 молотком, поки ніж не випав з його рук.

Водночас, на вказаному обвинуваченим ножі, який за його версією тримав ОСОБА_8 слідів капілярів рук, як і інших нашарувань виявлено не було, при цьому одежа обвинуваченого, підлога, диван та інші оточуючі предмети містили кров потерпілого, в тому числі були виявлені масивні плями крові на підлозі. Наявність тілесних ушкоджень у обвинуваченого також встановлена не була, натомість у ОСОБА_8 були виявлені характерні для самозахисту ушкодження.

Таким чином суд критично ставиться до показань обвинуваченого щодо самозахисту, оскільки вони повністю спростовуються іншими дослідженими доказами, в тому числі низкою проведених у справі експертиз, показаннями свідків.

Не заслуговують на увагу і покази обвинуваченого, згідно з якими останній категорично заперечив вживання алкоголю до нанесення тілесних ушкоджень, оскільки ці обставини спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав що на запрошення ОСОБА_6 він прийшов до нього додому з горілкою, яку вони всі разом розпивали, також під час проведення слідчого експерименту, судово-психіатричної експертизи обвинувачений повідомляв з ким та яку кількість алкоголю він вжив 02.11.2021. Окрім того, як вбачається з акту судово-психіатричного експерта, обвинувачений активно, логічно намагався будувати свою захисну лінію, розповідаючи про те, що сталось, викладав факти у вигідному для себе світлі.

Слід зауважити, що після нанесення тілесних ушкоджень обвинувачений зателефонував на лінію 102 о 21:35, вказуючи, що побиття особи сталось 20 хвилин тому, тобто не одразу звернувся за допомогою. При цьому, як оператору лінії 102, так і поліцейським, які прибули на виклик, обвинувачений розповідав різні версії подій, на кшталт того, що потерпілий впав з дерева, впав в яму, потім взагалі вказав, що пішов в магазин, а повернувшись побачив потерпілого на підлозі.

Такі дії обвинуваченого не можуть свідчити про його дійсне бажання врятувати життя потерпілого, тому суд відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_6 умислу на вбиство.

Таким чином дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (потерпілому ОСОБА_8 ).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації, відповідно до положень ст.12 КК України, а також враховує конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, під спостереженням лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, як неконфліктна людина, скарг на нього не надходило, однак має схильність до вживання спиртних напоїв. Обвинувачений офіційно не працює, має постійне місце проживання, низку хронічних захворювань, під час утримання в слідчому ізоляторі був госпіталізований до лікарні з приводу гіпертонічної хвороби, перебуває під динамічним оглядом.

Вирішуючи питання щодо наявності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вказує, що рішення про їх встановлення насамперед має значення для правильного призначення покарання і має бути повністю самостійним, тобто незалежним від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки.

Зовнішня поведінка обвинуваченого, його намагання виправдати свої дії з посиланням на самозахист, ставлення до скоєного, відсутність щирого жалю, не дають суду підстав вважати, що останній дійсно переживає глибокі внутрішні хвилювання, морально засуджує свою поведінку, в повному обсязі усвідомлює свою вину, відчуває достатні почуття жалю, сорому та докори сумління за скоєне, що є основними складовими такого морально-психологічного явища, як щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання суд враховує вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка його обтяжує, думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1, 75 КК України, про що прохав обвинувачений, суд не знаходить.

Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.

При цьому справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, з огляду на що суд не знаходить підстав для призначення найсуворішого покарання, передбаченого санкцією статті.

. Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Застосовані в межах досудового розслідування заходи забезпечення у виді арешту майна підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.11.2021до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та згідно із матеріалами справи останнього фактично затримано 03.11.2023.

За таких обставин, в межах кримінального провадження, що розглядається, до обвинуваченого застосовано запобіжний захід, а від так у строк покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати попереднє ув`язнення у період з 03.11.2021 до винесення вироку, відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Оскільки підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_6 слід залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Потерпілою ОСОБА_4 до обвинуваченого було пред`явлено цивільний позов про відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди, яка оцінена потерпілою у 1000000 грн та 14360,87 грн.

Вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вмотивовані потерпілою глибиною та тривалістю душевних страждань, вимушеністю змін у житті, внаслідок раптової смерті її чоловіка, який був її опорою у житті. Розмір майнової шкоди визначено потерпілою вартістю витрат, які вона понесла на лікування чоловіка.

В судовому засіданні потерпіла та її представник наполягали на задоволенні позову, посилаючись на викладені у ньому обставини. ОСОБА_4 пояснила, що внаслідок дій обвинуваченого вона втратила близьку їй людину, чоловіка, з яким вони разом прожили все життя, спільно виховували дітей, займались господарством, чоловік сам збудував їх будинок та був її опорою по життю. Внаслідок втрати чоловіка вона втратила надії та смак до життя.

Обвинувачений цивільний позов потерпілої визнав частково. Погодився із заявленою сумою витрат на лікування та повністю заперечив наявність моральної шкоди, оскільки його дії були викликані самозахистом від посягання самого ОСОБА_8 .

Також в межах судового провадження прокурором пред`явлено два цивільні позови до обвинуваченого про стягнення витрат на лікування ОСОБА_8 в розмірі 78339,44 грн та 4905,39 грн.

Обвинувачений цивільні позови прокурора визнав повністю.

Вирішуючи заявлені у кримінальному провадженні позови, суд зазначає, що згідно із ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Цивільний позов може бути поданий прокурором у випадках, встановлених законом, також в інтересах громадян, які через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, визначених ст.ст.1166, 1167 ЦК України, майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Водночас, згідно з положеннями ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України саме судом визначається розмір грошового відшкодування моральної шкоди. При цьому законодавець встановлює лише загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні цього питання, а саме залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; з дотриманням вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Враховуючи, що згідно із приєднаними до справи матеріалами потерпілий ОСОБА_8 знаходився на лікуванні в закладах охорони здоров`я і витрати на його лікування у КП «3-я міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» склали 4905,39 грн, а у Полтавській обласній клінічній лікарні - 78339,44 грн, цивільний позови прокурора в інтересах держави підлягають задоволенню повністю.

Щодо обґрунтованості позову потерпілої ОСОБА_4 , суд виходить з того, що факт заподіяння такої шкоди є доведеним і очевидним, оскільки являється наслідком протиправних дій з боку обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що беззаперечно смерть рідної людини, це невідновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання безстроково. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи і будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням.

Згідно з матеріали справи, потерпілою було витрачено на лікування чоловіка 14360,87 грн та враховуючи, що обвинувачений визнав позов в цій частині та не оспорював розміру відшкодування, позов ОСОБА_4 в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню.

Водночас, враховуючи характер кримінального правопорушення, глибину моральних страждань потерпілої, що викликані втратою близької людини, виходячи з вимог розумності і справедливості, беручи до уваги реальну можливість обвинуваченого здійснити відшкодування, суд вважає за необхідне цивільний позов в межах компенсації моральної шкоди задовольнити частково в розмірі 300000 грн.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 09 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 20.12.2023.

У строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 03.11.2021 по 19.12.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до обвинуваченого запобіжний захід залишити тримання під вартою.

Скасувати арешти на майно, накладені за ухвалами слідчих суддів Октябрського районного суду м. Полтави в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 2917,54 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 завдану кримінальним правопорушенням компенсацію моральної шкоди в розмірі 300000 грн та 14360,87 грн майнової шкоди.

Цивільний позов прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору КП «3-я міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 4905,39 грн.

Цивільний позов прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації до обвинуваченого ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 78339,44 грн.

Речові докази у справі:

- молоток, запальничку, один гумовий тапок, змиви з плямами РБК, вирізи з РБК, дві скляні стопки, стакан, одяг зі слідами РБК, які передані на зберігання до камери речових доказів ВП №1 ГУНП в Полтавській області - знищити;

- карту пам`яті, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, диски залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Полтави. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1