Справа № 629/100/24
Номер провадження 1-кп/629/61/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000948 від 05.10.2023 року, яке надійшло з Лозівської окружної прокуратури Харківської області 08.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лозова, Харківської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, студента 4 курсу Харківського державного біотехнологічного університету, не одруженого, працюючого у ФОП « ОСОБА_7 » на посаді різноробочого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 ч.1 КК України, -

встановив:

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав?яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов?язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Згідно із ч. 1 ст. 66 Лісового кодексу України у порядку спеціального використання лісових ресурсів здійснюється, зокрема заготівля деревини. Крім того, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток.

Відповідно до ч. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №17 від 10.12.2004 року визначається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: зокрема, без відповідного дозволу. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства (ч.ч.1, 2 ст. 69 ЛК України).

Крім того, відповідно до пункту 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року №761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого, зокрема здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів.

Також, відповідно до пункту 21 Розділу Х Земельного кодексу України № 2768-ІІІ від 25.10.2001 року редакція від 19.10.2022 року (Перехідні положення), землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Крім того, відповідно до пункту 24 Розділу Х Земельного кодексу України №2768-1 від 25.10.2001 року редакція від 19.10.2022 року (перехідні положення), з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.

Також, згідно із ч. 2 ст.79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (грунтовий) шар, а також на водні об?єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Встановлено, що у жовтні місяці 2023 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилося можливим, за невстановлених досудовим розслідуванням т асудовим розглядом обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев у лісових захисних насадженнях, перевезенні незаконно зрубаних дерев в порушення вищевказаних норм діючого законодавства на території Лозівської міської територіальної громади Харківської області.

Так, 04.10.2023, близько 09:00 ОСОБА_5 прибув до лісового захисного насадження, розташованого за координатами 48.882123 36.046692, за межами с. Копані Лозівського району Харківської області, на території Лозівської міської територіальної громади Харківської області, яке перебуває в комунальній власності Лозівської міської територіальної громади Харківської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою бензинової пили спиляв в лісовому захисному насадженні шість сухих дерева породи «Ясень звичайний» діаметром на пнях 40 см, 55 см, 17 см, 40 см, 55 см, 50 см, одне сирорастуче дерево породи «Ясень звичайний» діаметром на пні 49 см та одне сухе дерево породи «Берест» діаметром на пні 27 см, які за допомогою бензинової пили подальшому розпиляв на колоди та частину зрубаної деревини приблизним об?ємом 1,5 м.куб завантажив до кузову трактору Т-16М з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та перевіз її за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв майнову шкоду Лозівській міській територіальній громаді Харківської області на загальну суму 67437 гривень 47 копійок, що є істотною шкодою.

В підготовчому судовому засіданні ФО-П ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України та просив передати обвинуваченого на поруки трудовому колективу ФОП ОСОБА_7 .

Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 47 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердив, що дійсно вчинив інкримінований йому нетяжкий злочин при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти клопотання.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання ФО-П ОСОБА_7 не заперечувала, просила звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передавши його на поруки.

Прокурор також не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого, яким є головний спеціаліст юридичного відділу апарату виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_4 у підготовче судове засідання зявилася, не заперечувала проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані прокурором документи, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст.246 ч.1 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, перевезенні незаконно зрубаних дерев, що спричинило істотну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

ФО-П ОСОБА_7 надав до суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 .

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно статті 47 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Згідно з приписами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Як вбачається з протоколу зборів трудового колективу про бажання взяти обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки, колектив виявив бажання проводити з ним виховну роботу з метою недопущення вчинення ним злочинів, що свідчить про те, що колектив розуміє взяту на себе відповідальність і підстав не вірити наміру колективу у суду не має.

Дослідженням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має загальну середню освіту, студент 4 курсу Харківського державного біотехнологічного університету, не одружений, працюючий у ФОП « ОСОБА_7 » на посаді різноробочого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Обставиною, якя помякшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК Украни, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Дослідивши клопотання ФО-П ОСОБА_7 , вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро покаявся, відповідно до ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин, прокурор не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, суд аналізуючи викладене приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 можливе без застосування до нього кримінального покарання, а перебування його в колективі сприятиме виправленню обвинуваченого, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 .

Щодо витрат, понесених при проведенні в межах даного кримінального провадження експертизи, у розмірі 3 824, 00 гривень, суд приходить до висновку, що вони не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати покладаються на особу у разі, коли відносно неї ухвалено обвинувальний вирок.

Так, в постанові від 02.02.2023 року у справі №686/15459/22, Верховний Суд суд дійшов висновку, що твердження прокурора у касаційній скарзі щодо безпідставного віднесення на рахунок держави процесуальних витрат не заслуговують на увагу, оскільки процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, щодо якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався.

Цивільний позов заявлено не було.

У справі наявні речові докази.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2023 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_9 був накладений арешт на майно, а саме на фрагменти спиляної деревини приблизним об?ємом 1,5 м.куб., бензинову пилу марки GL4500M, фрагменти деревини породи «Ясень звичайний», «Берест» приблизним об?ємом 4 м.куб., транспортний засіб «Самохідне шасі» Т-16М 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Суд враховує, що ст. 96-1 КК України передбачена спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як встановлено судом обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.246 КК України, за допомогою бензинової пили марки GL 4500 М, у звязку з чим суд вважає, що даний речовий доказ підлягає конфіскації у власність держави, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ст.ст.12,44, 47, 96-1, 96-2 КК України, керуючись ст.100,129,284,369-372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України в зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.47 КК України, у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 , якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження №0000948 від 05.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст.246 ч.1 КК України - закрити.

Повідомити трудовий колектив ФОП ОСОБА_7 про передачу їм ОСОБА_5 на поруки та направити їм копію ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Роз`яснити трудовому колективу ФОП ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_5 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов відсутній.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений 09.10.2023 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_9 на майно, а саме на: бензинова пила марки «GL» 4500 М», яка передана до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області, фрагменти свіжоспиляної деревини породи «Берест», «Ясень звичайний» об?ємом 5,5 куб.м., які передані на відповідальне зберігання старості Миколаївського старостинського округу ОСОБА_10 , транспортний засіб трактор Т-16, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати знаряддя вчинення кримінального правопорушення, вилучене у ОСОБА_5 , а саме: бензинову пилу марки «GL» 4500 М», яка була передана до камери зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області, у власність держави.

Речові докази, а саме:

-фрагменти свіжоспиляної деревини породи «Берест», «Ясень звичайний» об?ємом 5,5 куб.м., які передані на відповідальне зберігання старості Миколаївського старостинського округу ОСОБА_10 -залишити старості Миколаївського старостинського округу ОСОБА_10 ;

- транспортний засіб трактор Т-16, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_11 .

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Копію ухвали надати учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1