Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/265/2024 Справа № 641/364/24
УХВАЛА
25 січня 2024 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання.
Досудовим розслідування встановлено, що до ВП №2 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 21.01.2024 року об 20-40 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Петра Григоренко, 39, спричинила умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було доставлено до КНП "МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова" з попереднім діагнозом: колото-різане проникаюче поранення верхньої третини лівого стегна та грудної клітини зліва.
В ході проведених першочергових слідчих (розшукових) дій встановлено, що до скоєння вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого було затримано на підставі ст. 208 КПК України.
22.01.2024 року в період часу з 20:50 год. до 21:10 год. в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 було виявлено та в подальшому вилучено: куртку блакитно-зеленого кольору з капюшоном, без написів, яку поміщено до картонної коробки, опечатано, скріплено биркою з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії; мобільний телефон ТМ «LG Q7», без сім- карти, у вимкненому стані, який поміщено у полімерний пакет №WAR 1173949.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно може зберігати сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.
Прокурор у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно із вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, дійшов наступного висновку.
Згідно даних протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.01.2024 року особистого обшуку ОСОБА_5 у останнього було виявлено та в подальшому вилучено: куртку блакитно-зеленого кольору з капюшоном, без написів, яку поміщено до картонної коробки, опечатано, скріплено биркою з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії; мобільний телефон ТМ «LG Q7», без сім- карти, у вимкненому стані, який поміщено у полімерний пакет №WAR 1173949.
Постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 22.01.2024 року вилучені під час особистого обшуку предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вилучена в ході особистого обшуку 22.01.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 куртка блакитно-зеленого кольору з капюшоном, без написів, яку поміщено до картонної коробки, опечатано, скріплено биркою з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту вказаного майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Що стосується клопотання прокурора в частині накладення арешту на мобільний телефон ТМ «LG Q7», без сім- карти, у вимкненому стані, який також було вилучено в ході особистого обшуку 22.01.2024 року підозрюваного та який було поміщено у полімерний пакет №WAR 1173949, то прокурором не доведено можливість використання вказаного мобільного телефону як доказів у кримінальному провадженні, а також що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та що може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
Враховуючи можливість використання майна як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання прокурора про арешт майна.
Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: куртку блакитно-зеленого кольору з капюшоном, без написів, яку поміщено до картонної коробки, опечатано, скріплено биркою з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.
В іншій частині клопотання прокурора відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Місцем зберігання майна на яке накладено арешт визначити камеру схову ВП №2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Балашовський 12.

Виконання ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1