Справа №505/584/23
Провадження №1-кс/505/1757/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 р. Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області

ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого відділення №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 15.02.2023, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, в межах строку досудового розслідування відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «штаб-сержант», учасника бойових дій, раніше судимого:

-07.05.2012 Балтським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-16.05.2023 Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та з покладенням додаткових обов`язків

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходиться клопотання слідчого відділення №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 15.02.2023, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, в межах строку досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що відділенням поліції № 1 слідчого відділу Подільського районного управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000158 від 15.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Як вбачається з клопотання слідчого - відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Також, Положенням «Про дозвільну систему» встановлено особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян у тому числі і бойових припасів, які не можуть перебувати у власності громадян та їх обіг здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Однак, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, тривалий час неодноразово приймавши участь в АТО, тобто володіючи достатніми знаннями та навиками у сфері поводження із бойовими припасами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, діючи з прямим умислом, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки своїх діянь та бажаючи їх настання, порушуючи норми законодавства, вчинив ряд тяжких та особливо тяжких злочинів при наступних обставинах.

Так, у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи, невстановленим способом ОСОБА_6 незаконно придбав саморобний вибуховий пристрій типу «ручна граната», який складався з наступальної протипіхотної уламкової ручної гранати ударно-дистанційної дії (надалі - РГН) спорядженої бризантною вибуховою речовиною та запалу УРЗГМ.

Вказаний саморобний вибуховий пристрій ОСОБА_6 невстановленим способом доставив до невстановленого місця, де в подальшому зберігав.

Орієнтовно в вересні 2022 року точні дата та час проведеним досудовим розслідуванням не встановлені, у ОСОБА_6 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_7 на підґрунті надуманого останнім приводу начебто впливу потерпілої на припинення його стосунки із її донькою та затаїв образу на неї.

14.02.2023, точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлено у ОСОБА_8 , який перебував у короткостроковій відпустці та знаходився у м. Балта Одеської області, на підґрунті зазначених неприязних відносин до ОСОБА_7 виник умисел, направлений на умисне позбавлення життя останньої.

Будучи обізнаним щодо тактико-технічних характеристик ручної осколкової гранати РГН, а саме те , що вона призначена для ураження живої сили в наступальному бої із радіусом ураження уламками 15 метрів ОСОБА_6 визначив, що вбивство вчинятиметься із застосуванням раніше придбаного саморобного вибухового пристрою типу «ручна граната».

Згідно клопотання слідчого, 15.02.2023, в нічний час доби, точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлено, користуючись умовами, що склалися, а саме пізньою годиною доби, відсутністю вуличного освітлення та комендантським часом, тобто низькою вірогідністю бути викритим сторонніми особами, ОСОБА_6 , з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 утримуючи при собі зазначений вибуховий пристрій, направився до будинку АДРЕСА_3 де остання проживала спільно із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прибувши до вказаного будинку, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 шляхом вільного доступу внаслідок відсутності декількох секцій паркану, який огороджує вказане домоволодіння від інших житлових будинків, розташованих на вказаній вулиці, ОСОБА_6 пройшов до вказаного будинку так як раніше неодноразово відвідував вказаний будинок у якості гостя та був обізнаним про те, що вікна кімнати в якій мешкає остання розташовані до вулиці.

ОСОБА_6 розуміючи, що вчиняє злочин небезпечний для життя багатьох осіб, висмикнув запобіжне кільце з вказаного пристрою та прижимаючи пальцями важіль до корпусу пристрою заклав в отвір стіни таким чином, щоб важіль затиснуло та в подальшому пристрій приведено в дію безпосередньо ОСОБА_7 яка б дістала його з вказаного місця звільнивши тим самим притискний важіль внаслідок чого через 3,2- 4,2 секунди стався вибух, який потягнув би настання смерті ОСОБА_7 .

Будучи впевненим, що виконав усі дії, які вважав за необхідні для умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 покинув місце скоєння злочину та зник у невідомому напрямку.

Однак, злочин не було закінчено з причини, що не залежала від волі ОСОБА_6 , а саме 15.02.2023, орієнтовно о 15:00 годині вказаний вибуховий пристрій помітила та дістала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тим самим привівши його в дію. При цьому остання, почувши звук спрацювання гранати, відкинула її в сторону. Однак, в цей час стався вибух внаслідок якого потерпілій спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних осколкових поранень: по одному пораненню на передній поверхні шиї та лівій молочній залозі; одного поранення в лівій здухвинній ділянці; трьох поранень на передній поверхні правого стегна; шістьох поранень передньої поверхні правого коліна; десяти поранень на передній поверхні лівої гомілки; відкритого перелому гребня лівої здухвинної кістки. Вказані тілесні ушкодження у вигляді осколкових поранень шиї та тіла, відповідно до п.п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тілесне ушкодження у вигляді відкритого перелому гребня лівої здухвинної кістки, який не викликав небезпечних для життя явищ, але потребує для свого загоєння (зрощення) більше 21-го дня, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Після вказаних подій, неповнолітню ОСОБА_9 ушпиталено до КП «Балтська БПЛ» м.Балта Одеської області, де останній надано медичну допомогу.

Крім того, як вбачається з клопотання слідчого - Положенням «Про дозвільну систему» встановлено особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян у тому числі і бойових припасів, які не можуть перебувати у власності громадян та їх обіг здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Однак, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, тривалий час неодноразово приймавши участь в АТО, тобто володіючи достатніми знаннями та навиками у сфері поводження із бойовими припасами, усвідомлюючи суспільну небезпечний характер своїх діянь, діючи з прямим умислом, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки своїх діянь та бажаючи їх настання, порушуючи норми законодавства, вчинив злочин проти громадської безпеки при наступних обставинах.

Так, у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи, невстановленим способом ОСОБА_6 незаконно придбав саморобний вибуховий пристрій типу «ручна граната», який складався з наступальної протипіхотної уламкової ручної граната ударно-дистанційної дії (надалі - РГН) спорядженої бризантною вибуховою речовиною та запалу УРЗГМ.

Вказаний саморобний вибуховий пристрій ОСОБА_6 невстановленим способом доставив до невстановленого місця, де в подальшому зберігав.

Орієнтовно в вересні 2022 року точні дата та час проведеним досудовим розслідуванням не встановлені, у ОСОБА_6 виникли особисті неприязні відносини до ОСОБА_7 на підґрунті надуманого останнім приводу начебто впливу потерпілої на припинення його стосунки із її донькою та причаїв образу на неї.

14.02.2023, точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_8 , який перебував у короткостроковій відпустці та знаходився у м. Балта Одеської області, під час вживання спиртних напоїв, на підґрунті зазначених неприязних відносин до ОСОБА_7 виник умисел, направлений на умисне позбавлення життя останньої.

Будучи обізнаним щодо тактико-технічних характеристик ручної осколкової гранати РГН, а саме те , що вона призначена для ураження живої сили в наступальному бої із радіусом ураження уламками 15 метрів ОСОБА_6 визначив, що вбивство вчинятиметься із застосування раніше придбаного саморобного вибухового пристрою типу «ручна граната».

15.02.2023, в нічний час доби, а саме після 01:32 години, точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлено, користуючись умовами, що склалися, а саме пізньою годиною доби, відсутністю вуличного освітлення та комендантським часом, тобто низькою вірогідністю бути викритим сторонніми особами, ОСОБА_6 , з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 утримуючи при собі зазначений вибуховий пристрій, направився до будинку АДРЕСА_3 де остання проживала спільно із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прибувши до вказаного будинку, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілої, шляхом вільного доступу внаслідок відсутності декількох секцій паркану, який огороджує вказане домоволодіння від інших житлових будинків, розташованих на вказаній вулиці, ОСОБА_6 пройшов до вказаного будинку так як раніше неодноразово відвідував вказаний будинок у якості гостя та був обізнаним про те, що вікна кімнати в якій мешкає ОСОБА_7 розташовані до вулиці.

ОСОБА_6 , розуміючи, що вчиняє злочин небезпечним для життя багатьох осіб, висмикнув запобіжне кільце з вказаного пристрою та прижимаючи пальцями важіль до корпусу пристрою заклав в отвір стіни таким чином, щоб важіль затиснуло та в подальшому пристрій приведено в дію безпосередньо потерпілою, яка б дістала його з вказаного місця звільнивши тим самим притискний важіль внаслідок чого через 3,2- 4,2 секунди стався вибух, який потягнув настання смерті ОСОБА_7 .

Будучи впевненим, що виконав усі дії, які вважав за необхідні для умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та зник у невідомому напрямку.

Однак, злочин не було закінчено з причини, що не залежала від волі ОСОБА_6 , а саме 15.02.2023, орієнтовно о 15:00 годині вказаний вибуховий пристрій помітила та дістала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тим самим привівши його в дію та послідуючому вибуху, який спричинив останній тілесні ушкодження.

30.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

29.08.2023 виконуючим обовязки керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 30.09.2023 включно.

30.09.2023 ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області продовжено строк досудового розслідування до 30.11.2023 включно.

30.09.2023 старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області винесено постанову про зміну правової кваліфікації у даному кримінальному провадженні в частині ч. 4 ст. 296 КК України, а саме змінивши на ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

30.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме замахові на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб;

- ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності:

- Протоколом огляду місця події від 15.02.2023;

- Протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-Протоколом огляду місця події від 16.02.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-Висновком експерта № 27 від 30.05.2023;

-Висновком експерта № СЕ-19/115-23/3000-БД від 19.05.2023

-Висновком експерта № КСЕ-19/116-23/8685 від 26.06.2023;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином під час досудового розслідування були встановлені обставини, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, за вчинення яких останньому повідомлено про підозру.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу на свідків, а також продовжувати вчинити інші кримінальні правопорушення. .

В ході проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

Зібраними у провадженні матеріалами, встановлено, що ОСОБА_6 , раніше судимий, підозрується у вчинені особливо тяжкого злочину, що вказує на його антигромадську злочину спрямованість, відсутні міцні соціальні зв`язки, та враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, оскільки санкція статті, за якою він підозрюється передбачає покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, тому бажаючи уникнути передбаченої законом відповідальності за скоєне, може незаконно впливати на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Тому, слідчий просить суд при вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1 ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним

ОСОБА_6 кримінальних правопорушень;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому слідчий вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, особу підозрюваного, а також, характер злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_6 наявні у кримінальному провадженні інтереси суспільства, які явно переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи останнього, відсутність можливості перешкоджати досудовому слідству іншим чином, застосування до вказаного підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є єдиним співрозмірним та достатнім запобіжним заходом у даному випадку.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вагомість зібраних доказів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованих злочинів, тяжкість цих злочинів, неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом обрання більш м`яких запобіжних заходів та, як наслідок необхідність обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому та просили його задовольнити і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.11.2023 року без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки є наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконного впливу на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до 30.11.2023 року та просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває розслідувань за № 0000158 від 15.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 і ч. 1 ст. 263 КК України.

30.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

29.08.2023 виклонауючим обовязки керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування до 3-х місяців, тобто до 30.09.2023.

30.09.2023 ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області продовжено строк досудового розслідування до 30.11.2023 включно.

30.09.2023 старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області винесено постанову про зміну правової кваліфікації у даному кримінальному провадженні в частині ч. 4 ст. 296 КК України, а саме змінивши на ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

30.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених:

- ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме замахові на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб;

- ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище і долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлена свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає суспільному інтересу.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ознак інкримінованих злочинів.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим доведено наявність обставин, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177,178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальних провадженнях щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрози його застосування щодо злочину, який спричинив загибель людей.

Застосування запобіжного заходу у вигляді застави також жодним чином не зможе запобігти вищеперерахованим ризикам.

Запобігти настанню вказаних ризиків також неможливо застосуванням будь-яких більш м`яких запобіжних заходів.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу враховую: вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, і наявність у нього захворювання, смерть батька, шо він розлучений, відсутні міцні соціальні зв`язки та раніше судимий і є учасником бойових дій.

З доданих до клопотання документів вбачається обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий суддя вважає доцільним застосувати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197, 309, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 15.02.2023 року про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2023 року, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2023 року, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «штаб-сержант», учасника бойових дій, раніше судимого: 07.05.2012 Балтським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 16.05.2023 Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік та з покладенням додаткових обов`язків

Строк дії ухвали слідчого судді закінчується 30.11.2023 року включно в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1