Справа № 159/551/24 Провадження №11-сс/802/63/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000077 за апеляційною скаргою представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , звернувся з клопотанням до слідчого судді, про накладення арешту на вантажний транспортний засіб марки «Scania G400» реєстраційний номер НОМЕР_1 », навантажений піском об`ємом близько 15 т з п`ятьма ключами; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; екскаватор колісний «Liebherr А900С Litronic», реєстраційний номер НОМЕР_3 з одним ключем; свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року клопотання слідчого про арешт майна задоволено. Накладено арешт на майно, а саме: вантажний транспортний засіб марки «Scania G400» реєстраційний номер НОМЕР_1 », навантажений піском об`ємом близько 15 т з п`ятьма ключами; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 ; екскаватор колісний «Liebherr А900С Litronic», реєстраційний номер НОМЕР_3 з одним ключем; свідоцтво про реєстрацію машини серія НОМЕР_4 .

В поданій апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити в повному обсязі.

В судове засідання володілець майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності володільця майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, представника володільця майна, яка апеляційну скаргу підтримала, прокурора, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дані вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали про накладення арешту на вилучене майно були в повній мірі дотримані.

Кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.240 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25 січня 2024 року за № 0000077, що підтверджено відповідним витягом.

Відповідно до витягу з ЄРДР вбачається, що 24 січня 2024 року до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області надійшло телефонне повідомлення про незаконне видобування піску поблизу села Будище Ковельського району.

Цього дня в ході проведення огляду місця події слідчим було зафіксовано ділянку місцевості зі свіжо-утвореним піщаним котлованом, розмірами близько 30 м на 50 м, на якій знаходилась спецтехніка, а саме екскаватор та вантажний автомобіль, навантажений піском об`ємом близько 15. В подальшому вказані транспортні засоби та свідоцтва про їх реєстрацію було оглянуто і вилучено.

Підставою накладення арешту на зазначене майно у клопотанні слідчого зазначено те, що наявні у матеріалах провадження дані дають достатні підстави вважати, що вилучені 24 січня 2024 року під час огляду місця події транспортні засоби є знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину, а пісок є предметом злочину, що кожен зокрема є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено наявність причин для накладення арешту на вилучене майно, а також те, що є достатні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зважаючи на характер та обставини розслідуваного правопорушення, наявні у матеріалах провадження дані вказують, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України.

З огляду на наявні в кримінальному провадженні докази постановою слідчого від 25 січня 2024 року вилучене майно визнано речовими доказами.

З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд вважає, що рішення слідчого судді прийнято у відповідності до вимог закону, при розгляді клопотання судом з`ясовані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту і підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених у апеляційній скарзі представника володільця майн,а немає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2024 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: