Справа №591/3996/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/537/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні № 0000120 від 11.08.2022 року, яке перебуває в провадженні УСБУ в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28-ч.1 ст.111-2 КК України.

23 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 21 жовтня 2023 року включно.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказувала, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не було наведено доказів наявності ризиків, передбачених ст..177 КПК України, а також обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України, а також наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначала, що з жодних доданих до клопотання документів (зокрема й матеріалів НСРД) не вбачається підтвердження наявності у підозрюваного проросійських поглядів, його непогодження з політикою представників української державної влади, а також мети - завдання шкоди Україні.

Наголошувала, що наявність знайомих на території рф та на тимчасово окупованій території не свідчить про можливість на намір ОСОБА_8 покинути підконтрольну України територію з метою уникнення відповідальності.

Звертала увагу на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки та зобов`язання перед хворою дружиною та доньками, які вкрай потребують його підтримки та допомоги.

Вказувала, що на даний час проведено обшуки за місцем проживання підозрюваного, під час яких вилучено мобільні телефони, ноутбук, інші документи, які знаходять в розпорядженні СВ УСБУ в Сумській області, тому підозрюваний жодним чином не може вплинути на результати досудового розслідування.

На думку захисника, слідчий суддя не врахував наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, його похилий вік (75 років), незадовільний стан його здоров`я та членів його родини (дружини та доньки).

Зазначала, що у поданому до суду клопотанні про продовження строку тримання під вартою не наведено обставин, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились, не надано доказів продовження існування вказаних у клопотанні ризиків, доводи сторони обвинувачення ґрунтуються лише на припущеннях.

Також на думку захисника, у поданому клопотанні взагалі не було викладено обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, позицію прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги - заперечував, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000120 від 11 серпня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 333, ч. 1 ст. 263 КК України.

26 травня 2023 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а 27 травня до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений до 25 серпня 2023 року включно.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, старший слідчий посилався на те, що проводиться досудове розслідування даного кримінального провадження, що повідомлена останньому підозра є обґрунтованою, а ризики, які існували на час застосування такого запобіжного заходу, не зменшились та існують.

Перевіряючи доводи поданого клопотання на предмет існування заявлених ризиків, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що зібраними під час досудового розслідування доказами підтверджується те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, зокрема у тому, що діючи за попередньою змовою із іншою особою, вчинив підготовку до передачі на територію РФ поза межами пункту пропуску матеріальних цінностей, а саме 5-ти електростартерів типу ПС для тепловозів, для передачі їх представникам держави-агресора.

Крім того, при встановленні ризиків, на які посилався старший слідчий у клопотанні про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватості, наявність широких зв`язків за кордоном, в тому числі в країні агресорі та на непідконтрольній території, також підозрюваному можуть бути відомі певні відомості, пов`язані з цією діяльністю, зокрема, особи причетні до неї, їх контакти, а також можливі свідки у справі, інші підозрювані, їх місцезнаходження (з якими він особисто знайомий), а також інші необхідні для слідства відомості, обізнаність про які на цій стадії розслідування все ще може бути використана підозрюваним для негативного впливу на слідство. При цьому, докази на підтвердження того, що вказані ризики на даний час зменшились чи не існують, матеріали даного провадження не містять.

Крім цього, слідчим суддею враховано і те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні протиправних дій в умовах воєнного стану, місце здійснення провадження знаходиться в області, яка межує з країною агресором, контроль за кордоном з якою є ускладненим в цей час внаслідок збройної агресії РФ проти нашої країни, що в сукупності з характером злочину, по якому оголошена підозра, та суворістю покарання, яке загрожує особі, підсилює заявлені ризики, оскільки вказані обставини переважають над позитивною репутацією особи, а підтвердження неможливості надання допомоги сторонніми особами (медичними установами) членам родини, які цього потребують, суду не доведено (до того ж, потреби провадження переважають над особистими потребами підозрюваного та його близьких при наявності згаданих вище ризиків).

Старшим слідчим доведено наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та відсутності можливості застосування відносно ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, які не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування.

На думку колегії суддів, обрання підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, є необґрунтованим та невиправданим.

Колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи захисника стосовно існування заборони виїзду чоловіків за кордон, оскільки, враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, зазначене хоча і знижує ризик переховування, але не настільки, щоб надати можливості для обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу. Крім цього колегія суддів зазначає, що заборона виїзду за кордон чоловіків стосується чоловіків віком від 18 до 60 років, а підозрюваному на даний час виповнилось 75 років.

Що стосується посилання апелянта на наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, його похилий вік та незадовільний стан його здоров`я та членів його родини (дружини та доньки), то вказані факти не є безумовними підставами для скасування чи зміни підозрюваному запобіжного заходу.

Колегія суддів акцентує увагу на те, що тяжке захворювання дружини та малолітньої доньки підозрюваного, існували до вчинення ним кримінальних правопорушень та не стали струмуючим фактором для останнього під час скоєння протиправних дій. Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі судового розгляду лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 дозволить під час судового розгляду контролювати його місце перебування та запобігти встановленим ризикам, які на теперішній час продовжують існувати.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недоведеність існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до указу президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечним посяганням на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність інкримінованого злочину.

Враховуючи вищенаведені відомості, у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими старший слідчий обґрунтовував та суд першої інстанції визнав доведеним.

Отже існує обґрунтована необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник наводить доводи з приводу хибності висновку слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 . Але, виходячи зі стадії процесу досудового розслідування, колегія суддів не може взяти їх до уваги, оскільки дослідження вказаних питань можливо лише під час розгляду справи по суті, в тому числі наявності та відсутності підстав, які виключають кримінальну відповідальність, а також дослідження доказів з приводу їх належності, процесуальної допустимості та достатності для вирішення питання щодо винуватості або не винуватості підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, на цьому етапі кримінального процесу, вочевидь є недостатніми суб`єктивні твердження та оціночні судження сторони захисту щодо їх незгоди зі змістом оголошеної підозри.

З огляду на викладене, колегія суддів керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішенням в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., який встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4