печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

представника особи, за клопотанням якої накладено арешт - адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2023 р. по справі №757/23258/23-к у кримінальному провадженні №0000844, на майно, -

В С Т А Н О В И В :

27.06.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ», яке передано слідчому судді ОСОБА_1 29.06.2023, про скасування арешту, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2023 р. по справі №757/23258/23-к у кримінальному провадженні №0000844, на майно, а саме на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» ().

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує на відсутність підстав для накладення арешту на майно та на даний час будь-які докази того, що кошти на банківських рахунках мають кримінально протиправне джерело теж відсутні, а відтак наявні підстави з якими законодавець зумовлює скасування накладеного арешту.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник особи, за клопотанням якої накладено арешт в судовому засіданні заперечував щодо вимог клопотання та вказав на безпідставність його доводів.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та вказав на актуальності застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна заявника.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділом Печерського управлінням поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 10.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 12.06.2023 задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНКОРД ПЕТРОЛЕУМ», () та накладено арешт на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» (), а саме:

- в АТ «СЕНС БАНК» (МФО 300346) рахунки: № НОМЕР_1 ;

№ НОМЕР_1 ; № НОМЕР_1 ;

№ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ;

- в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313) рахунки: № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_3 ;

- в АТ «ПУМБ» (МФО 334851) рахунки: № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_4 ;

- в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478) рахунки: № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_5 ;

- в АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119) рахунки: № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_6 ;

- в АТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123) рахунки: № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_7 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, приходить до висновку про наявність у ТОВ «МГК РЕЙЛ» права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно, підставою для застосування в рамках такого кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна стала необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Мотивуючи своє клопотання про скасування арешту майна заявник вказує, що між ТОВ «МГК РЕЙЛ» і ТОВ «КОНКОРД ПЕТРОЛЕУМ» наявні господарські відносини, вирішення яких має здійснюватися в порядку іншого виду судочинства, проте станом на момент розгляду даного клопотання ТОВ «КОНКОРД ПЕТРОЛЕУМ» не звертався з позовом до господарського суду з приводу взаємовідносин, по яких вважає себе потерпілим, відповідно також відсутнє будь-яке рішення суду з цього приводу.

Вказані доводи ані особою, яка звернулась з клопотанням про арешт майна, ані прокурором не спростовані жодним чином.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється на протязі тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що з перебігом часу стороною доведено актуальність розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Окрім іншого, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Так, у ч. 1 ст. 128 КПК України зазначається, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Тобто цивільний позов у кримінальному провадженні може бути пред`явлений виключно до підозрюваного, обвинуваченого, неосудного, фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діяннями.

Отже, потерпілий може звернутися з клопотанням про арешт майна лише за умови, якщо він є цивільним позивачем і у кримінальному провадженні є особа, якій повідомлено про підозру, вручено обвинувальний акт чи клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Наряду з вказаним, під час судового розгляду не встановлено та стороною обвинувачення не доведено наявність підозрюваного у межах кримінального провадження №0000844, в рамках якого, на майно заявника накладено арешт, з метою відшкодування потерпілому шкоди.

Слід зазначити, що в судовому засіданні не доведено про будь-які логічні та об`єктивні підстави для продовженні дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, яке перебуває у власності заявника.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ТОВ "МГК РЕЙЛ" наразі здійснює поставку товару для оборонних цілей відповідно до умов укладеного Договору № 286/1/23/10 про постачання для державних потреб нафти і дистилянтів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 16.03.2023 року.

Так, для належного виконання умов Договору ТОВ «МГК Рейл», як Постачальник має нести витрати на вантажно-розвантажувальні роботи, транспортні витрати, витрати на зберігання товару, оплату праці тощо.

Накладення арешту на рахунки Товариства унеможливлює, як отримання бюджетних коштів від Міністерства оборони України для виконання умов Договору, так і розрахунки з контрагентами - підрядними організаціями.

Фактичне зупинення господарської діяльності Товариства призводить до порушення взятих на себе зобов`язань за Договором на поставку авіаційного палива Міністерству оборони України, що в умовах воєнного стану є вкрай неприпустимим.

Наряду з вказаним, слід зазначити, що підозра посадовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» заявника не пред`явлена.

Сторона обвинувачення не надала суду допустимих, в розумінні ст. 86 КПК України, доказів що вказують про прямий, або опосередкований зв`язок посадових та інших осіб, які вчинили кримінальне правопорушення з обставинами, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також відсутні підстави відповідальності товариства за незаконні дії третіх осіб.

Окремо слід зазначити, що один з рахунків зазначених в ухвалі, а саме рахунок Товариства відкритий в АТ «Банк Восток» МФО 307123 ( НОМЕР_7 ) є закритим з 27.06.2023 р.

За вказаних обставин, версія, що арешт необхідний з метою забезпечення цивільного позову, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Враховуючи, вказане підстав вважати, що існує правова підстава для арешту рахунків заявника взагалі спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати, арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2023 р. по справі №757/23258/23-к, на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «МГК РЕЙЛ» (), а саме:

- в АТ «СЕНС БАНК» (МФО 300346) рахунки: № НОМЕР_1 ;

№ НОМЕР_1 ; № НОМЕР_1 ;

№ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ;

- в АТ «Укрексімбанк» (МФО 322313) рахунки: № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_3 ;

- в АТ «ПУМБ» (МФО 334851) рахунки: № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_4 ;

- в АБ «УКРГАЗБАНК» (МФО 320478) рахунки: № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_5 ; № НОМЕР_5 ;

- в АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119) рахунки: № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_6 ;

- в АТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123) рахунки: № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_7 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий ОСОБА_1