Провадження №11-кп/801/1245/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000490 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Степанівка Вінницького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 190 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 209 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а також посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю в органах державної влади на строк 2 роки, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 основне покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а також посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю в органах державної влади на строк 2 роки, з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, з урахуванням положень ст. 77 КК України, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю процесуальних витрат, речових доказів та арешту.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

У ОСОБА_8 у невстановлені судовим слідством час та місці виник злочинний умисел на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме земельною ділянкою площею 0,3 га з кадастровим номером :01:066:0085, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка перебувала на праві комунальної власності територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради.

Так, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлені судовим слідством спосіб, час та місці отримав архівну копію дублікату Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 240502 від 25.09.2008, виданого ОСОБА_8 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48, та уточнюючу довідку відділу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області НВ-020 від 24.12.2020.

Відповідно до наданої державному реєстратору архівної копії дублікату Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 240502 від 25.09.2008 (який виданий замість Державного акта серії ВН б/н) та зареєстрований в Книзі записів за № 48, ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі приватного нотаріуса ОСОБА_9 за № 1417 від 13.08.2002, є власником земельної ділянки площею 0,3000 га, розташованої на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області з кадастровим номером :07:017:0162.

Крім того, відповідно до змісту поданої для реєстрації ОСОБА_8 уточнюючої довідки відділу у м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області НВ-020 від 24.12.2020, у зв`язку з відсутністю відомостей в Державному земельному кадастрі на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_10 відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВН № 240502 з кадастровим номером :07:017:0162, було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки в базі ДЗК з урахуванням нової адреси: АДРЕСА_2 та присвоєно кадастровий номер :01:066:0085.

Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 0-2-0.6-879/2-23 від 28.02.2023 уточнюючу довідку за № НВ-0282020 від 24.12.2020 на ім`я ОСОБА_8 , в ході перевірки вхідної та вихідної кореспонденції, не виявлено. Разом з тим, за вказаним номером надано витяг з ДЗК, як результат реєстрації земельної ділянки за заявою ОСОБА_8 від 23.12.2020. Крім того, в архіві відділу не виявлено архівного примірника Державного акта серії ВН б/н, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 48 від 24.06.2003 та виданого ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,3000 га, для виробничих потреб на території Стрижавської селищної ради Вінницького району, а також дублікату Державного акта серії ВН № 240502, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 48 від 24.06.2003, виданого ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,3000 га, для виробничих потреб на території Стрижавської селищної ради Вінницького району. Відповідно до Книги записів державних актів на право приватної власності на землю на території Стрижавської селищної ради Вінницького району записи щодо реєстрації державних актів серії ВН б/н від 24.06.2003 та серії ВН № 240502 за № 48 від 24.06.2003 (з датою видачі 25.09.2008) відсутні. Крім того, за № 48 зареєстрований та виданий державний акт на право приватної власності іншої фізичної особи та щодо іншої земельної ділянки.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 978/475-23 від 22.03.2023, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :07:017:0162 відсутні в Державному земельному кадастрі, дана земельна ділянка не формувалася.

У подальшому, 04.01.2021 у невстановлений судовим слідством час, ОСОБА_8 прибув до державного реєстратора Уладівської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_11 , який здійснював свою діяльність за адресою: АДРЕСА_3 , та маючи умисел на використання завідомо підроблених документів, достовірно знаючи і усвідомлюючи, що архівна копія дублікату Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 240502 від 25.09.2008, виданого ОСОБА_8 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48, а також уточнююча довідка відділу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області НВ-020 від 24.12.2020, є підробленими та містять неправдиві відомості, пред`явив та надав вищевказані документи державному реєстратору ОСОБА_11 з метою оформлення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:066:0085, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_8 , з метою реалізації свого вищеописаного злочинного умислу, направленого на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме вищевказаною земельною ділянкою, після вчинення вищеописаних дій, ввів в оману державного реєстратора ОСОБА_11 , надавши йому для реєстрації підроблені документи.

Так, ОСОБА_11 , будучи введеним в оману та не підозрюючи дійсних намірів ОСОБА_8 , отримавши зазначені документи, сформував заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та у подальшому, 04.01.2021 о 10 год 31 хв здійснив реєстраційні дії і вніс відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про право приватної власності за ОСОБА_8 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:066:0085, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок вищеописаних дій ОСОБА_8 з володіння територіальної громади м. Вінниці незаконно вибула земельна ділянка з кадастровим номером :01:066:0085, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, територіальній громаді м. Вінниці в особі Вінницької міської ради, завдано матеріальної шкоди на суму 1 717 682 (один мільйон сімсот сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні, що станом на момент вчинення злочину у понад 1513 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно до п. 4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великими розмірами.

У подальшому, у ОСОБА_8 у невстановлений судовим слідством час та в невстановленому місці, виник злочинний умисел на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, з метою унеможливити або утруднити встановлення факту одержання у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером :01:066:0085 внаслідок вчинення предикатного злочину.

В результаті вищеописаних шахрайських дій ОСОБА_8 фактично набув у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:066:0085, внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Після того, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою вчинення дій, спрямованих на приховання та маскування незаконного набуття права власності на земельну ділянку та вчинення правочину з майном, спрямованого на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, підшукав покупця на земельну ділянку з кадастровим номером :01:066:0085, площею 0,3 га.

Перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_12 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_4 , у денну пору доби, 30.04.2021, точний час судовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 уклав договір купівлі-продажу № 347 від 30.04.2021, відповідно до якого передав у власність ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку прощею 0,3000 га, кадастровий номер :01:066:0085, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 420 150 (чотириста двадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень.

У результаті вищеописаних дій ОСОБА_8 набув грошові кошти, одержані через вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, достовірно знаючи, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_8 додаткового покарання за ч. 1 ст. 209 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді конфіскації майна. В решті вирок залишити без змін.

На думку прокурора, суд в порушення зазначених вище вимог, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначив йому за ч. 1 ст. 209 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке не підлягало призначенню.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчих функцій, а також посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю в органах державної влади на строк 2 роки, з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, з урахуванням положень ст. 77 КК України, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, і покладено обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України .

Колегія суддів вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_14 підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409,

ст. 413 КПК України.

Так, виходячи з положень ст. ст. 75, 77 КК України і роз`яснень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням воно не застосовується, оскільки ст. 77 КК України передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Як видно з вироку, суд першої інстанції в порушення зазначених вище вимог, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначив йому за ч. 1 ст. 209 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке не підлягало призначенню.

Таким чином, судом першої інстанції застосовано кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, та ОСОБА_8 призначено додаткове покарання у виді конфіскації майна як за ч. 1 ст. 209 КК України, так і за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, що суперечить положенням ст. ст. 75, 77 КК України та є підставою для зміни вироку в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.09.2023 відносно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про застосування щодо ОСОБА_8 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3