Справа № 159/3659/23
Провадження № 1-кп/159/460/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження № 0000233 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поворськ Ковельського району Волинської області, не працює, не одружений, з середньою освітою, громадянина України, Українця, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2012 року ОСОБА_5 зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в період часу з 01.01.2023 по 01.06.2023, ухилявся від сплати вищевказаних коштів. Так ОСОБА_5 в період часу з 01 січня 2023 року по 01 червня 2023 року, будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, ігноруючи вимоги державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2012р., порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку інвалідом не визнаний, аліменти не виплачував, внаслідок чого за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 9142,65 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів. Загальна сума заборгованості за весь період ухилення від сплати аліментів, з моменту відкриття виконавчого провадження, згідно довідки - розрахунку Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ станом на травень 2023 року включно становить 89294,13 грн..

Потерпіла у судовому засіданні повідомила, що вона від підтримання обвинувачення не відмовляється, оскільки раніше вона вже в аналогічній справі відмовилася від обвинувачення, проте обвинувачений обіцянок своїх по сплаті аліментів не виконав. Наразі сплатив тільки 5000 грн.. Тому покладається на справедливе покарання обвинуваченого з боку суду.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що як зазначено в обвинувальному акті він на підставі Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2012 року зобов`язаний платити аліменти. Але аліменти не сплачує, так як він безробітний. Офіційно працевлаштуватися не може. На тимчасових підробітках, йому часто не виплачували грошову винагороду за виконану працю. На облік в центр зайнятості не ставав. Наразі ним вживаються заходи до погашення заборгованості по аліментам. Він вже сплатив 5000 грн. і намагається в подальшому погашати заборгованість.

У зв`язку з тим, що обвинувачений в судовому засіданні свою вину, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, суд розцінює його показання як об`єктивні, які відповідають фактичним обставинам і вважає достатнім розглянути справу без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалення вироку відповідно до ст..349 КПК України.

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_5 доведена повністю, його умисні дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся, частково погасив заборгованість в сумі 5000грн., що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

Як зазначено в ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не працює, інвалідності не має, працездатний. Наявність обставин, що пом`якшують покарання і відсутність обставин, що обтяжують покарання, переконують суд, що прокурором не доведено обставин необхідності призначення найсуворішого виду покарання у виді обмеженням волі на певний строк.

Обвинувачений хоча і не судимий в силу ст.89 КК України, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення, після відбуття покарання висновків для себе не зробив. Тому суд приходе до висновку, що призначення обвинуваченому покарання з реальним відбуттям максимального строку мінімального виду покарання передбаченого санкцією статті, буде достатньою мірою відповідати загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України, оскільки суд переконаний, що дана міра покарання є достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувано. Клопотань про застосування запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення учасникам.

Головуючий:ОСОБА_1