Справа 758/479/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2534/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Подільського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Офірна Фастівського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,засуджено:

за ч. 1 ст. 383 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки;

за ч. 1 ст. 384 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання ОСОБА_8 визначенешляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 26 липня 2022 року о 00 годин 57 хвилин, перебуваючи поблизу будинку № 24 по вул. Мостицька в м. Києві, умисно, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, завідомо неправдиво повідомив слідчому про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме про розбійний напад на нього. ОСОБА_8 засвідчив підписом протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення слідчому.

Крім цього, ОСОБА_8 , 26 липня 2022 року, в період часу з 10 години 30 хвилин до 11 години 05 хвилин, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, під час допиту в якості потерпілого повідомив завідомо неправдиві відомості щодо обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме розбійного нападу на нього. ОСОБА_8 своїм підписом засвідчив протокол допиту потерпілого.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання проігноровано підвищену суспільну небезпечність вчиненого діяння та особи обвинуваченого, який повідомив органу досудового розслідування про вчинення відносно нього особливо тяжкого злочину, завдавши собі ножове поранення, сховавши ніж, намагався створити штучні докази вчиненого злочину. На думку прокурора, у ході судового розгляду у суді першої інстанції не було здобуто жодного доказу, який би обґрунтовано вказував на можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Апелянт указав, що обвинуваченому призначене несправедливе, невиправдано м`яке покарання із помилковим застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 383 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; за ч. 1 ст. 384 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання визначити ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком 2 роки.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого, який доводи апеляційної скарги прокурора вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а вирок без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги, відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів не знаходить.

Висновки суду першої інстанції в частині обставин вчинення кримінальних правопорушень, доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оспорюються, підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням на переконання колегії суддів є необґрунтованими та такими, які не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Аналіз положень частини першої ст. 75 КК України дає підстави стверджувати те, що умовами звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням є: призначення покарання певного виду та розміру в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років; переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, до якого суд може дійти, врахувавши дані про тяжкість злочину, особу винного та інших обставинах справи, які можуть вплинути на прийняття зазначеного рішення.

Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, указані вимоги закону було дотримано в повному обсязі.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також наявність обставин які обтяжували та пом`якшували його покарання. Судом було враховано те, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебував, офіційно не працевлаштований та характеризується позитивно. У якості обставин, які з огляду на положення ст.66 КК України пом`якшували покарання ОСОБА_8 , суд визнав його щире каяття та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини. При цьому, обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_8 судом не встановлено. Із урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому остаточного покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України у виді обмеження волі строком на два роки належним чином мотивувавши свої висновки.

Врахувавши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та констатовані обставини, які пом`якшували його покарання, врахувавши відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінальних правопорушень, а також щире каяття обвинуваченого, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без відбування покарання з випробуванням у зв`язку із чим, із передбачених законом підстав звільнив обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням на підставі ст. 75 КК України, належним чином мотивувавши своє рішення.

Щодо питання неврахування судом при призначенні покарання фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, на що в апеляційній скарзі акцентує увагу прокурор, то ці обставини були враховані при кваліфікації діянь обвинуваченого ОСОБА_8 та враховані судом при призначенні йому покарання.

Колегія суддів враховує те, що прокурором у апеляційній скарзі не наведено належних доводів, які би спростовували висновки суду першої інстанції та указували на те, що за наведених апеляційним судом обставин виправлення обвинуваченого не можливе без відбування ним покарання.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Вирок Подільського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цей вирок без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

___________________ _______________________ ______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4