У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,, розглянувши матеріали кримінального провадження №0001885 від 11 вересня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0001885 від 11 вересня 2023 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна, у якому просить накласти арешт на грошові кошти, а саме: Вилучені в ході огляду місця події 10 вересня 2023 року грошові кошти, а саме 1 банкноту номіналом 200 гривень з серійним номером ЕГ9460915, які вилучені за адресою м. Ужгород вул. Шумна буд. 34».

Клопотання надійшло на адресу суду 13.09.2023 року через канцелярію суду.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.09.2023 до Чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 надав працівнику патрульної служби неправомірну вигоду у розмірі 200 гривень за не притягнення до адміністративної відповідальності.

11.09.2023 року дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001885, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

10 вересня 2023 року о 14 год 58 хв. під час огляду місця події за адресою м. Ужгород вул. Шумна, буд. 34, слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області виявив та вилучив грошові кошти, а саме: 1 банкноту номіналом 200 гривень з серійним номером ЕГ9460915, яку поміщено до спец. пакету №WAR1113674.

З огляду на вищезазначене для потреб досудового розслідування вкрай необхідно забезпечити наявність вилучених грошових коштів адже наразі без проведення експертних досліджень не видається можливим з`ясувати, яка саме річ є предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні, що, своєю чергою, впливає на правильну правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Слідчий , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна, в судове засідання не з`явився.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду клопотання про арешт майна, у судове засідання не з`явився, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0001885 від 11 вересня 2023 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна, у якому просить накласти арешт на грошові кошти, а саме: Вилучені в ході огляду місця події 10 вересня 2023 року грошові кошти, а саме 1 банкноту номіналом 200 гривень з серійним номером ЕГ9460915, які вилучені за адресою м. Ужгород вул. Шумна буд. 34,

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене прокурором в межах кримінального провадження №0001885 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України, якою встановлено відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме на грошові кошти, а саме: Вилучені в ході огляду місця події 10 вересня 2023 року грошові кошти, а саме 1 банкноту номіналом 200 гривень з серійним номером ЕГ9460915, відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Крім цього слідчий суддя враховує, що в даному кримінальному провадженні залучення вказаного транспортного засобу необхідне для проведення судових експертиз, що виправдовує мету збереження речового доказу. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, щодо задоволення вимог клопотання, а саме накладення арешту на грошові кошти, а саме: Вилучені в ході огляду місця події 10 вересня 2023 року грошові кошти, а саме 1 банкноту номіналом 200 гривень з серійним номером ЕГ9460915..

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні №0001885 від 11 вересня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: 1 банкноту номіналом 200 гривень з серійним номером ЕГ9460915...

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1