ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/5625/22 Номер провадження 11-кп/814/2066/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000302 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 04 травня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берека Первомайського району Харківської області, громадянина України, пенсіонера, інваліда 3 групи, учасника бойових дій, ліквідатора насліків ЧАЕС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

16.07.2021 Харківським районним судом за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. 21.09.2021 вироком Харківського апеляційного суду вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання та постановлено в цій частині новий вирок, яким призначено за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (5 100 грн.), штраф сплачено 14.12.2022,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_7 , у невстановлений час, протягом року після засудження за ч.1 ст.309 КК України, на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , зірвав, без мети збуту, шишки коноплі, приніс, подрібнив, висушив та став зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Дана речовина 06.08.2022, з 11 год. 45 хв. до 13 год. 00 хв. з домішками тютюну була виявлена та вилучена працівниками поліції в ході проведення огляду житлового будинку та є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою сухої речовини 113,468 г.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильною кваліфікацією діяння ОСОБА_7 та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню

Перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання ОСОБА_7 у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17 000 грн)

Свої вимоги обгрунтовує тим, що кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 309 КК України як вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, необхідно враховувати дату постановлення вироку, а не дату набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирок відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України було ухвалено Харківським районним судом Харківської області 16.07.2021, тому дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати у даному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки з часу його ухвалення минуло більше року.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який підтримав апеляційні вимоги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцевий суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснив учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та ухвалив вирок в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Факт незаконного зберігання ОСОБА_7 наркотичного засобу без мети збуту за обставин, викладених у вироку, ніким із учасників провадження не оспорюється.

Водночас, доводи прокурора щодо неправильної кваліфікації діяння обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України є слушними.

Відповідно до діючого законодавства за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфікуються діяння у вигляді незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Кваліфікуючою ознакою діяння, інкримінованого ОСОБА_7 , було вчинення незаконного зберігання наркотичного засобу без мети збуту протягом року після засудження за ч.1 ст.309 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 16.07.2021 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Вироком Харківського апеляційного суду від 21.09.2021 вирок місцевого суду скасовано в частині призначеного покарання та постановлено в цій частині новий вирок, яким призначено за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (5 100 грн).

Оскільки в даному випадку суд апеляційної інстанції скасував вирок місцевого суду лише в частині покарання у зв`язку з необхідністю призначити більш суворе покарання, та не спростовував висновків суду першої інстанції щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, для вирішення питання щодо повторності в даному випадку слід керуватися саме часом постановлення вироку місцевого суду, а не часом набрання ним законної сили.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується і з висновком, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду у справі №766/39/17 від 01.06.2020.

Кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні обвинувачений вчинив 06.08.2022, тобто більше ніж через рік після постановлення вироку місцевого суду.

Отже у діяннях ОСОБА_7 відсутня така ознака вчинення кримінального правопорушення як вчинення протягом року після засудження за ст. 309 КК України, тому діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер, особа з інвалідністю 3 групи, учасник бойових дій, ліквідатор аварії ЧАЕС; обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, визнання вини, відсутність тяжких наслідків вчиненого кримінального правопорушення, вік обвинуваченого, наявність у ОСОБА_7 інвалідності; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів, що становлять 17 000 грн. Таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Враховуючи те, що виправлення вказаних помилок суду першої інстанції не призводить до погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне вирок змінити, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 04 травня 2023 року, щодо ОСОБА_7 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 309 на ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4