ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1006/22 Номер провадження 11-кп/814/1103/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000008, № 0000146 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 11 серпня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

10.02.2022 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки обмеження волі,

засуджено за:

- ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначено вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.02.2022 більш суворим покаранням, призначеного даним вироком, остаточно визначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

02.01.2022 у першій половині дня, ОСОБА_8 , перебуваючи в гостях у своєї знайомої ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно з останньою відпочивав, вживаючи алкогольні напої, знаходячись у житловій кімнаті квартири, у ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, наніс ОСОБА_9 , яка лежала на дивані в положенні на спині, один удар лезом кухонного ножа, який знайшов у квартирі та тримав у лівій руці, в область підключичної ділянки справа, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани на шиї справа; колото-різаних ушкоджень загальної сонної артерій, яремної вени справа; колото-різаного пошкодження глотки справа; крововиливів в м`які тканини по ходу раньового каналу, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення, в результаті яких настала смерть ОСОБА_9 на місці від гострої крововтрати.

Окрім того, 02.01.2022 о першій половині дня, ОСОБА_8 , який перебував за адресою: АДРЕСА_3 , одразу після вбивства ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, пішов до ванної кімнати вказаної квартири, де, використовуючи раніше знайдений кухонний ніж, зрізав з пластикових труб металевий змішувач, вартістю 240 грн., в іншій кімнаті квартири знайшов належні потерпілій куртку з надписом «Audsa expedition», вартістю 580 грн., та мобільний телефон марки «Samsung» GT-C3520, вартістю 316,67 грн., які таємно викрав. З місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, здавши металевий змішувач для ванної кімнати до пункту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_4 , та перенісши куртку з надписом «Audsa expedition» та мобільний телефон «Samsung» GT- НОМЕР_1 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 . Загальна вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_9 майна склала 1136,67 грн.

На вирок суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить пом`якшити йому покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд призначаючи покарання не врахував його щире каяття у вчиненому, повне визнання своєї вини, наявність тяжкого захворювання, те, що він має на утриманні матір, у зв`язку з чим призначив занадто суворе покарання. Тому вважає, що йому може бути призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_8 покарання за:

- ч.1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі,

- ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 10.02.2022 більш суворим покарання, призначеним за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд при призначенні покарання не врахував обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, повне визнання вини у вчиненому, надання правдивих показань щодо події, висловлення щирого жалю щодо наслідків, негативну оцінку вчиненого та те, що обвинувачений просив пробачення у потерпілих, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, тобто детально розповів про подію, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного поведінкою ОСОБА_9 , яка принижувала його честь і гідність, як чоловіка, виказувала образливі та лайливі висловлювання. Також не враховані дані щодо обвинуваченого, наявність у нього вродженого психічного розладу - недоумства рівня легкої розумової відсталості, та те, що ОСОБА_8 не характерна агресивна поведінка.

Тому вважає, що призначене покарання є явно несправедливим через його суворість.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних скарг, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним та учасниками провадження не оскаржується.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставини, яка обтяжує покарання: вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про наявність достатніх підстав для застосування ст.69 КК України є безпідставними.

Як випливає зі змісту цієї норми матеріального права, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Однак таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості скоєного злочину у цьому кримінальному провадженні, немає.

Доводи сторони захисту, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в результаті сильного душевного хвилювання, викликаного поведінкою ОСОБА_9 не відповідають дійсності, оскільки з матеріалів провадження та показань самого обвинуваченого, вбачається, що після конфлікту з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 пішов з кімнати на кухню, де взяв ніж і повернувся до ОСОБА_9 , яка лежала на дивані та в цей момент не проявляла будь-якої агресивної поведінки, наніс їй удар ножем і відразу ж вказаним ножем у ванній кімнаті зрізав з пластикових труб металевий змішувач. Повернувся до кімнати, де лежала померла ОСОБА_9 , викрав її куртку і мобільний телефон.

Вказана поведінка обвинуваченого не характерна особі, яка перебуває під впливом сильного душевного хвилювання.

За даними акту судово-психіатричного експерта №59 від 09.02.2022 року ОСОБА_8 на час експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, як і не виявляє ознак тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю.

Досліджуваний в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, будь-якими хронічним психічним захворюванням не страждав, як і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності.

Ступінь вираженості наявного у підекспертного вродженого недоумства, ускладненого синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю, не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час.

ОСОБА_8 під дію ч.2, ч.3 ст. 19 та під пію ст. 20 КК України не підпадає, може постати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру в даний час не потребує.

На момент вчинення інкримінованого йому протиправного діяння ОСОБА_8 не перебував у стані фізіологічного афекту чи в іншому особливому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість і поведінку.

При цьому після нанесення удару ножем, обвинувачений не намагався надати ОСОБА_9 будь-яку допомогу, або викликати швидку медичну допомогу.

Отже вказана поведінка обвинуваченого під час та після вчинення кримінальних правопорушень не свідчать про наявність таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Самі по собі обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину разом з визнанням вини у вчиненому, є недостатніми для пом`якшення покарання.

Більше того, кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив за наявності обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, обране ОСОБА_8 покарання, його вид та розмір, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості, про що зазначають обвинувачений та захисник у апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає. Таким чином, апеляційні вимоги про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України є необґрунтованими.

З огляду на вказане підстав, передбачених ст.409 КПК, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 11 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4