Справа № 513/541/23
Провадження № 1-кп/513/57/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000095 від 22 листопада 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Баликши Атирауської області Республіки Казахстану, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, який проходив строкову військову службу на посаді гранатометника 2 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи військову службу на посаді гранатометника 2 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "матрос", в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 14 червня 2022 року о 08 годині 30 хвилин не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу, в умовах воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 08 години 30 хвилин 29 листопада 2022 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на без поважних причин, з лікувального закладу, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем строкової служби (в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся. Зазначив, що 27 травня 2022 року під час бойових дій він отримав мінно-вибухову травму та з 28.05.2022 року проходив лікування у клінічному санаторії "Аркадія". Унаслідок травми у нього значно погіршився зір та 07.06.2023 року у ТОВ "Ексімер" йому була проведена лазерна корекція зору. Його виписали з санаторія "Аркадія" 13.06.2022 року та йому необхідно було прибути до в/ч НОМЕР_1 14.06.2022 року. До нього приїхала його мати і сказала, що він може загинути, тому він не повернувся до військової частини, а поїхав з матір`ю за місцем постійного проживання. Просив пом`якшити покарання, тому що він щиро кається, готовий і надалі захищати Україну від російської агресії, добровільно повернувся до військової частини, на його утриманні перебувають непрацююча дружина та двоє малолітніх дітей.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, згідно з показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який обіймав посаду офіцера-психолога військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_5 після закінчення стаціонарного лікуванні в Клінічному санаторії " ІНФОРМАЦІЯ_2 14.06.2022 року не прибув до військової частини НОМЕР_1 , за місцем дислокації військової частини: АДРЕСА_3 . Про причини неприбуття матрос ОСОБА_5 командування військової частини не повідомляв. У кінці листопада 2022 року матрос ОСОБА_5 з власної ініціативи разом з матросом ОСОБА_7 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 .

З показань у судовому засіданні свідка старшого матроса військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 встановлено, після закінчення стаціонарного лікуванні в Клінічному санаторії "Аркадія" військовослужбовець строкової служби матрос ОСОБА_5 у червні 2022 року не прибув до військової частини НОМЕР_1 , за місцем дислокації військової частини. Повернувся до військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_9 з власної ініціативи у кінці листопада 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.06.2021 №114, відповідно до якого солдату ОСОБА_5 , призваному ІНФОРМАЦІЯ_3 01.06.2021 року, присвоєно військове звання "матрос", з 02.06.2021 року зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону (а.с.173).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.07.2021 № 154 військовослужбовця строкової військової служби ОСОБА_5 , який завершив базову загальновійськову підготовку, вважати таким, що з 22 липня 2021 року вибув за новим місцем служби до військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 (а.с.174).

Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.07.2021 №145, підтверджує, що матроса ОСОБА_5 з 22 липня 2021 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та з 22.07.2021 на продовольче забезпечення до військової частині НОМЕР_1 через військову частину НОМЕР_3 за морською нормою № 3 та призначено на посаду гранатометника 2 відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 (а.с.122).

Довідкою про не повернення з лікувального закладу військовослужбовців військової частини Збройних Сил України за № 952 від 26.09.2022 року дислокації старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_10 підтверджено, що 26.09.2022 року з листа-відповіді на запит про стан військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , що знаходилися на стаціонарному лікуванні у Клінічному санаторії " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ДПС України (в/ч НОМЕР_4 ), стало відомо, що до пункту постійного місця дислокації військової частини не повернувся військовослужбовець матрос ОСОБА_5 , який 13.06.2022 року був виписаний зі стаціонарного лікування з КС "Аркадія" ДПС України та повинен був прибути у військову частину НОМЕР_1 у зазначений термін, але не прибув (а.с.80).

Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2022 № 198, згідно з яким за фактом не повернення з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 матроса ОСОБА_11 було призначено службове розслідування (а.с.69).

Актом службового розслідування, затвердженого 22.10.2022 року тимчасово виконуючим обов`язки командиром військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_12 .

Медична картка стаціонарного хворого за № 159 Клінічного санаторія «Аркадія» Державної прикордонної служби України та виписний епікриз за № 159 підтверджують, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поступив в стаціонар на лікування 28.05.2022 року, вибув 13 червня 2022 року. Діагноз заключний клінічний: Стан після мінно-вибухової травми 27.05.2022 Акубаротравматичне ушкодження. Двобічна кондуктивна приглуховатість. Викривлення носової перетинки, порушення функції носового дихання. Короткозорість ст.4,75 при гостроті зору б/к 0,1 та е/п 0,8 ПДС. Стан після лазерної корекції зору (І етап 09.06.2022) (а.с.188, 190).

Довідка гарнізонної військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону за № 2284 від 10 березня 2023 року підтверджує, що матрос строкової служби ОСОБА_5 на підставі статей 45-г графи І Розкладу хвороб, графи 4 ТДВ "А" не придатний до служби у морській піхоті, придатний до військової служби (а.с.184).

Оцінивши досліджені в ході судового розгляду докази суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними, а сукупність доказів є достатньою для ухвалення обвинувального вироку про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно без поважних причин, з лікувального закладу, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем строкової служби

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За положеннями частини 1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні дружину ОСОБА_13 , малолітнього пасинка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітню дочку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.40-43). Згідно службової характеристики за час проходження військової служби зарекомендував себе з посереднього боку, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, з`явлення із зізнанням.

Судом не встановлено обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 .

За положеннями ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини 1 ст. 69 КК України (в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення) за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Санкція ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.

Безпосередню участь ОСОБА_16 у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії, його стан здоров`я, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Тому суд на підставі положень ч.1 ст. 69 КК України вважає за можливе призначити ОСОБА_5 основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК (в редакції, чинній на час вчинення кримінального правопорушення), а саме у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

За положеннями ст.62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається зокрема військовослужбовцям строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_16 є військовослужбовцем строкової служби, враховуючи обставини справи та особу засудженого, який раніше не судимий та згідно довідки гарнізонної військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону за № 2284 від 10 березня 2023 року ОСОБА_16 придатний до військової служби, суд у відповідності до ст. 62 КК України вважає за необхідне замінити ОСОБА_16 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України з огляду на те, що відповідно до п. 246 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, військовослужбовці, яким за вироком суду призначено покарання, не пов`язане з позбавленням або обмеженням волі (крім військовослужбовців, притягнутих до кримінальної відповідальності за самовільне залишення військової частини або місця служби чи за дезертирство із Збройних Сил України), та ті, яких звільнено від відбування покарання з випробуванням, можуть бути залишені на військовій службі за рішенням командирів (начальників), яким надано право звільнення таких осіб з військової служби, на підставі клопотання командира (начальника) військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу, в порядку, визначеному цим Положенням.

Тобто, звільнення військовослужбовців від відбування покарання з випробуванням фактично призводить до досягнення мети вчинених кримінальних правопорушень вказаної категорії, а саме остаточне ухилення від несення обов`язків військової служби, оскільки останні після набрання вироком законної сили, підлягають звільненню з військової служби.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувати.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та на підставі ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строк на 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в Саратському районному суді Одеської області.

Суддя ОСОБА_1