КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1114/2024 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

01 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0005414 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2023 у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2023, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосовано ст.75 КК України та звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язано ОСОБА_6 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На підставі ч. 5 ст.74, п. 2 ч. 1 ст.49 КК України звільнено ОСОБА_6 від призначеного судом покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді виді 1 (одного) року обмеження волі.

Вирішено долю щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі, зокрема стягнуто з ОСОБА_6 витрати за проведення дактилоскопічних експертиз в сумі 2355 грн. 15 коп.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 04 червня 2019 року, у невстановленому місці, більш точні час та місце не встановлені, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_6 незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб - канабіс, який в подальшому переніс за місцем свого мешкання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , та таким чином почав його зберігати без мети збуту. В подальшому, 04 червня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції проведено санкціонований обшук, в ході якого у вказаній квартирі виявлено та вилучено наркотичний засіб - канабіс, зальною масою 288, 0 г., який ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав за вказаною адресою без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість, невмотивованість вироку, істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, просить скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2023 та закрити кримінальне провадження у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням всіх можливостей їх отримати.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі у зв`язку з цим.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється, згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

З урахуванням того, що в апеляційній скарзі захисника ставилось питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримати, відповідно до ст. 285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, а також право на розгляд поданої апеляційної скарги, на що обвинувачений наполягав саме на розгляді його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку захисника, який вказав, що він не підтримує такого клопотання обвинуваченого та вважає, що потрібно продовжити апеляційний розгляд до кінця, однак, враховуючи, що його позиція суперечить позиції його підзахисного, що заборонено вимогами Закону України «Про адвокатуру», тому захисник вказав, що угода про надання ним правової допомоги ОСОБА_6 припиняється, у зв`язку чим він не може продовжувати приймати участь у даному кримінальному провадженні; заслухавши позицію прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого; роз`яснивши повторно обвинуваченому наслідки задоволення його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі (в редакції Закону України станом на час апеляційного розгляду).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 органами досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні 04 червня 2019 року кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і за вироком суду був визнаний винуватим саме у вчиненні вказаного кримінального проступку, вину у вчиненні якого не визнав.

Санкцією частини 1 ст.309 КК України в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, передбачено покарання у виді штрафувід однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п'яти років,

Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції закону № 4025-VІ від 15 листопада 2011 року) відноситься до кримінальних проступків.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, положень ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції закону №4025-VІ від 15 листопада 2011 року), п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону України станом на час апеляційного розгляду), станом на 01 лютого 2024 року сплинуло більше 3 років та закінчились, визначені ст. 49 КК України строки давності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України (в редакції Закону України станом на час апеляційного розгляду) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилась від досудового розслідування або суду, або до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 станом на 01.02.2024 незнатої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебував, до будь-якого виду відповідальності, окрім кримінального провадження, яке є предметом апеляційного розгляду не притягувався. Такі відомості підтверджені стороною захисту та не заперечувались стороною обвинувачення.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Відтак, підставою звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення, встановлених ч.1 ст. 49 КК України, строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків, передбачених ч. 5 ст. 49 КК України.

З огляду на те, що обвинувачений надав таку згоду, та з огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що наявні умови, які є правовою для прийняття судом апеляційної інстанції рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає у себе, відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Таким чином, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, вирок суду - скасуванню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України - закриттю на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням на час апеляційного розгляду строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів колегія суддів вирішує, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17, провадження №51-4251кмо21, про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних із залученням експерта стороною захисту, колегія суддів дійшла висновку про віднесення процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні за проведення дактилоскопічної експертизи №11-2/3132 від 05.06.2019 на суму 785 грн. 05 коп., та за проведення дактилоскопічної експертизи №17-1/883 від 19.06.2019 р. на суму 1570, 10 грн., а всього на загальну суму 2355, 15 коп. на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 376, 284, 417 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.08.2023 у кримінальному провадженні №0005414 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України -скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0005414 щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи №11-2/3132 від 05.06.2019 на суму 785 грн. 05 коп., та за проведення дактилоскопічної експертизи №17-1/883 від 19.06.2019 р. на суму 1570, 10 грн., а всього на загальну суму 2355, 15 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4