Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/758/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький б`єднане кримінальне провадження № 0000055 від 28.01.2023 року та №0000120 від 08.03.2023 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2023, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новоукраїнка Кіровоградської області, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта повна загальна середня, не одружений, не працюючий, утриманців не має, раніше неодноразово судимому, востаннє :

- 22.01.2016 року Новоукраїнським районним судом за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 05.03.2019 звільнений від відбування покарання умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 10 місяців 16 днів;

- 19.11.2021 року Новоукраїнським районним судом за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, - у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судових експертиз в сумі 5486 гривень 64 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертизи в розмірі 5486 гривень 64 копійки, а саме по 2743 грн. 32 коп. з кожного.

Даним вироком суду також визнано винним та засуджено ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України, вирок щодо останнього не оскаржується.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

В апеляційній скаргі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, пом`якшивши призначене покарання.

Вважає вирок суду занадто суворим. Не погоджується із зазначеною судом першої інстанції характеристикою. Після звільнення намагався не порушувати закон та не вживати спиртні напої. Вину визнав.

Короткий зміст суті справи:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, повторно, а також вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану та обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

27.01.2023 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 , маючи умисел на викрадення чужого майна, а саме телефонного кабелю, прибув до вул. Миколи Вороного в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, взявши з собою заздалегідь заготовлений ніж для перерізання телефонного кабелю.

ОСОБА_6 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, підійшов до дерев`яної без номерної опори, на якій знаходиться кабельна повітряна лінія зв`язку провідного мовлення, яка перебуває на балансі Акціонерного товариства «Укртелеком» Дніпропетровської філії (м. Кропивницький).

Перебуваючи біля вказаної опори ОСОБА_6 за допомогою ножа перерізав кабель телефонного зв`язку, тим самим здійснив демонтування 19,8 метрів телефонного кабелю ТПП 20х2х0,4, що експлуатується з 2020 року, відповідно висновку експерта вартість якого складає 25 грн. 68 коп., за один метр, загальною вартістю 508 грн. 46 коп. та 12,75 м. телефонного кабелю ТПП 10х2х0,4, що в експлуатації з 2020 року, відповідно висновку експерта вартість якого складає 46 грн., за один метр загальною вартістю 586 грн. 50 коп.

В подальшому ОСОБА_6 усвідомлюючи, що вчинив всі дії, які необхідні для завершення своїх протиправних дій пов`язаних з крадіжкою телефонного кабелю, попрямував спільно з вказаним кабелем до вул. Мамадалієва в м. Новоукраїнка Кіровоградської області де був помічений працівниками поліції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, у зв`язку з чим кримінальне правопорушення не було закінчене з причин які не залежали від його волі.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив АТ «Укртелеком» Дніпропетровської філії (м. Кропивницький) майнову шкоду на загальну суму 1094 грн. 96 коп.

Крім того, продовжуючи злочинну діяльність, в ніч з 26.02.2023 на 27.02.2023, точного часу ні судом, ні досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючий не зняту та не погашену судимість, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взявши з собою ніж та металевий прут, спеціально заготовлені для вчинення крадіжки, прибули до вул. Шевченка, м. Новоукраїнка Кіровоградської області, неподалік домоволодіння під №66, виявили залізобетонну опору № 34/1 та дерев`яну опору № НОМЕР_1 повітряної лінії телефонного зв`язку на яких розміщувався мідний кабель, який являв собою кабельну повітряну лінію зв`язку провідного мовлення.

ОСОБА_6 , діючи повторно, спільно з ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, таємно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що їх дії ніким не помічені, шляхом вільного доступу, підійшли до опори повітряної лінії телефонного зв`язку № 34/1 на якій знаходився мідний кабель, який являв собою кабельну повітряну лінію зв`язку провідного мовлення, що перебуває на балансі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» та за допомогою заздалегідь заготовлених та принесених знарядь за допомогою металевого прута підтягнули телефонний мідний кабель марки ТППеп 50х2х0,5 для досяжності захоплення його руками та за допомогою ножа, перерізали телефонний мідний кабель марки ТППеп 50х2х0,5, з однієї сторони опори повітряної лінії зв`язку № 34/1, після чого попрямували до іншої опори повітряної лінії зв`язку № 20/81 та аналогічно за допомогою вказаного ножа перерізали телефонний мідний кабель марки ТППеп 50х2х0,5, таким чином демонтували 50 метрів телефонного кабелю, що знаходиться в експлуатації з 2019 року, вартість, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи складає 163 грн. 49 коп., за один метр, на загальну суму 8 174 грн. 50 коп., який змотали в бухту та покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме обпаливши даний кабель в прибережній зоні річки «Чорний Ташлик», між вулицею Одеська та вулицею Вані Демченка в м. Новоукраїнка, здали його до пункту прийому металобрухту, за що отримали грошові кошти.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - крадіжки телефонного мідного кабелю марки ТППеп 50х2х0,5 Дніпропетровській філії АТ «Укртелеком» спричинено майнові збитки на суму 8 174 грн. 50 коп.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які просили подану апеляційну скаргу задовольнити, вирок суду змінити в частині призначеного покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченого апелянтами не оспорюється, тому судова колегія, керуючись ст.404 КПК України, не наводить у вироку доводи на підтвердження таких висновків.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст. 15, ч.2 ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, повністю досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 15, ч.2 ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, районний суд дотримався вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч.1 ст.349 КПК України докази не досліджувались.

Як слідує з апеляційної скарги, поданої обвинуваченим ОСОБА_6 апелянт оскаржує вирок суду першої інстанції з мотивів невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін "явно несправедливе покарання" означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Згідно роз`яснень п.п.1.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінатьного покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який вважається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання: визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, мас бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як слідує із змісту вироку обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження. Ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України - скоєно тяжкі злочини. Обставинами, що пом`якшують покарання передбачені ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставин, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України судом першої інстанції не встановлені.

Поряд з цим судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, неодноразово порушував громадський порядок, не одружений, не працюючий, утриманців не має, на «Д» обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимому, востаннє 22.01.2016 року Новоукраїнським районним судом за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.71 КК України до покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 05.03.2019 звільнений від відбування покарання умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 10 місяців 16 днів; 19.11.2021 року Новоукраїнським районним судом за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці. Судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.

Судом першої інстанції враховано досудову доповідь та висновок Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" відповідно до яких, ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як високий.

Судом враховано, що обвинувачений систематично вчиняє кримінальні правопорушення та на шлях виправлення вперто ставати не бажає. Крім того суд зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням не застосовується до осіб засуджених до покарання у виді позбавлення волі на строк більше п"яти років.

Зваживши у сукупності викладені обставини, врахувавши принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що слід призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд знайшов, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в умовах ізоляції від суспільства, та відсутності підстав застосуванню ст.69,75 КК України, що відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Суд першої інстанції в повній мірі враховував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в своїй апеляційній скаргі.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційні вимоги необхідно залишити без задоволення.

Це рішення належним чином умотивоване, відповідає вимогам кримінального закону і підстав для зміни вироку через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного і пом`якшення покарання, як про це обвинувачений ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2023, стосовно ОСОБА_6 , якого визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 185 КК без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4