УХВАЛА

15 січня 2024 року

м. Київ

справа № 467/508/21

провадження № 51-162ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисниці ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року,

встановив:

Захисниця порушує питання про касаційний перегляд оскаржуваних рішень.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.

У касаційній скарзі мають бути зазначені обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у ст. 438 КПК, а також вимоги до суду касаційної інстанції, які узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК.

Однак, наведених вимог кримінального процесуального закону захисниця не дотрималася.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисниця, говорячи про незаконність і необґрунтованість оскаржуваних рішень, посилається на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду і неправильність правової кваліфікації дій її підзахисного. Тобто зміст аргументів захисниці зводиться до переоцінки доказів, покладених в основу вироку, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції у розумінні статті 433 КПК.

У касаційній скарзі захисниця має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної такої підстави.

Крім того, захисниця зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення вимог кримінального та процесуального закону не закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 в силу статті 49 Кримінального кодексу України (далі - КК) та не роз`яснив йому права, передбачені ст. 285 КПК. Однак її прохальна частина касаційної скарги містить вимогу про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з направленням справи на новий судовий розгляд, що суперечить мотивувальній її частині.

Разом із цим відповідно до вимог ст. 50 КПК повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Натомість захисниця додала до касаційної скарги лише копію ордера.

Водночас вимоги ч. 5 ст. 427 КПК зобов`язують особу, яка подає касаційну скаргу долучити копії оскаржуваних судових рішень, але захисниця не виконала таких вимог закону.

Окрім того, всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК захисниця не долучила до касаційної скарги належну кількість копій для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисниці ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3