ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №003548 від 17.11.2022р., за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подану на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.10.2023р. щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, перебуваючого на військовому обліку призовників, не судимого,

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого вантажником ТОВ «РОМА», військово-зобов`язаного, не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.10.2023 р. ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання, які передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_8 , залишено до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

ЄУНСС:716/539/23

НП:11-кп/822/467/23 Головуючий у суді І ін-ції: ОСОБА_9

Категорія:ч.4 ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання, які передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний ОСОБА_7 , залишено до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_8 залишено без розгляду.

Цивільний позов ФОП ОСОБА_11 про відшкодування збитків, завданих внаслідок кримінального правопорушення в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.

На вказаний вирок районного суду надійшла апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій він, не заперечуючи правильності кваліфікації та доведеності винуватості його підзахисного, просить вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.10.2023р. в частині, що стосується призначеного покарання ОСОБА_7 змінити та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, та на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням тривалістю 1 рік.

Вважає, що районним судом не було враховано те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, не судимий, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, крім того, він визнав свою вину та щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду, а тому вважає, що ці обставини є такими, які дають можливість для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України та ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням тривалістю 1 рік.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Згідно з вироком районного суду, ОСОБА_8 16.10.2022 біля 17:00 год. за попередньою змовою групою осіб, із особою, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою власного збагачення, шляхом відчинення дерев`яного вікна проникли до житлового будинку ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрали належне потірлій майно на загальну суму 3950 гривень 80 копійок. Після скоєння своїх протиправних дій ОСОБА_8 та особа, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, покинули місце вчинення злочину та розпорядились викраденим на власний розсуд.

ОСОБА_7 05.03.2023 приблизно о 04 год. 30 хв. за попередньою змовою групою осіб, із особою, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, з метою власного збагачення, шляхом віджиму вхідних дверей проникли до приміщення магазину ФОП ОСОБА_11 , що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , звідки викрали майно потерпілого на загальну вартість 9495 грн. 92 коп. Після скоєння злочину ОСОБА_7 та особа, стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, покинули приміщення магазину та розпорядились викраденим на власний розсуд.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, міркування прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила залишити вирок районного суду, як законний та обґрунтований, без змін, надавши учасникам судового провадження слово у судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вирок районного суду в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_8 , а також подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оскаржується, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що воно обране судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи адвоката ОСОБА_6 про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.

Виходячи зі змісту ст.69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.

При призначенні районним судом покарання ОСОБА_7 було враховано те, що він вчинив тяжкий злочин у період воєнного стану, при цьому обвинувачений щиро розкаявся, активно спряв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому, що було визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання. Також судом враховано особу винного, який раніше не судимий, визнав вину, по місцю проживання та роботи характеризуються позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Дані обставини дали можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених в санкції ч.4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також того, що ОСОБА_7 вчинив злочин у стані сп`яніння, у період воєнного стану, тобто у найнесприятливіший період для країни, то вказаних пом`якшуючих обставин, є явно недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України.

Поряд з цим, районний суд, призначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, зокрема те, що ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальне правопорушення, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку після вчинення злочину, обставини, що пом`якшують його покарання, та те, що його матір є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, прийшов до переконливого висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без реального відбування покарання і до нього доцільно застосувати вимоги ст. 75, 76 КК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що обставини, про які зазначає апелянт, були враховані судом як при призначенні покарання обвинуваченому, так і при звільненні його від відбування покарання з випробуванням, а тому такі не можу бути повторно враховані при застосуванні ст.69 КК України.

Інших обставин, які не були б враховані місцевим судом, апелянтом не зазначено.

На думку апеляційного суду, районний суд у цій частині дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахував усі передумови, підстави і порядок призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, а тому підстав для зміни вироку районного суду, як про те просить апелянт, немає.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.10.2023р. щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3