Справа № 132/2726/20
Ухвала

Іменем України

06 листопада 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, заяву адвоката ОСОБА_6 , яка відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1481314, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 34 від 15 грудня 2022 року, діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Калинівського районного суду Вінницької області, ухваленого 13 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000185 від 05 травня 2020 року (єдиний унікальний номер судової справи 132/2726/20, номер провадження 1-кп/132/164/22),

ВСТАНОВИВ:

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.12.2022 року, ухваленим у справі № 132/2726/20 (номер провадження 1-кп/132/164/22), зокрема ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Початок строку відбування покарання визначено рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 на виконання вироку суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.02.2023 року, постановленою у справі № 132/2726/20 (номер провадження 11-кп/801/223/2023), апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 13.12.2022 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Постановою Верховного Суду від 31.05.2023 року, ухваленою у справі № 132/2726/20 (номер провадження 51-2117км23), вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 13.12.2022 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22.02.2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 залишено без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого без задоволення.

23.10.2023 року на адресу Калинівського районного суду Вінницької області надійшла заява адвоката ОСОБА_6 , яка відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1481314, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 34 від 15 грудня 2022 року, діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Калинівського районного суду Вінницької області, ухваленого 13.12.2022 року, яка згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2023 року, передана на розгляд судді ОСОБА_8 .

Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_8 від 24.10.2023 року, відкрите провадження за заявою адвоката ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 13.12.2022 року, призначено судовий розгляд на 06.11.2023 року на 14год.00хв.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала подану нею заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просила скасувати вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 13.12.2022 року, ухвалений у справі № 132/2726/20 (номер провадження 1-кп/132/164/22), в частині визнання ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, виправдати, з підстав, зазначених у даній заяві.

Засуджений ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просив її задовольнити з підстав, зазначеній у ній.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила заяву захисника ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без задоволення, оскільки відсутні правові підстави для її задоволення.

Дослідивши заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення сторін судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Так, відповідно до частини другої статті 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У пунктах 4, 5 частини другої статті 462 КПК України визначено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Разом з цим, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у статті 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК України, у першу чергу зі статтею 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системне тлумачення положень статті 459, пунктів 4, 5 статті 462, статті 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

За змістом статей 459 467 КПК України, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише перевіряє наявність передбачених у частині другій статті 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Предметом судового розгляду в порядку провадження за нововиявленими обставинами виступає не обвинувальний акт (висунуте особі обвинувачення), а судове рішення, зокрема вирок суду, що набрав законної сили, яким установлено наявність чи відсутність винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

За приписами статей 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, як слідує із рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Праведная проти Росії» (заява № 69529/01, пункти 27-28) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (заява № 19960/04, пункт 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Як, неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (рішення у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, пункт 61, рішення у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42, рішення у справі «Христов проти України», заява № 24465/04, пункт 33), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип правової (юридичної) визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/39, пункт 52, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).

З матеріалів кримінального провадження, витребуваного з архіву суду та дослідженого під час розгляду вказаної заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами встановлено, що вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 13.12.2022 року, ухваленим у справі № 132/2726/20 (номер провадження 1-кп/132/164/22), ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

У заяві про перегляд даного вироку суду, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 послалась на обставину, яка на її думку, є нововиявленою, а саме на завідомо неправдиві покази іншого засудженого ОСОБА_11 про причетність її підзахисного засудженого ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, про що ним була написана відповідна письмова заява після набуття вироком законної сили.

Перевіривши наведену обставину, суд дійшов до висновку, що зазначена обставина, на яку посилається захисник засудженого, як на нововиявлену, не є такою в розумінні ч.2 ст.459 КПК України, оскільки об`єктивно існувала на час вирішення кримінальної справи та була предметом дослідження суду при постановлені вироку та його перегляду у вищестоящих інстанціях.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, під час розгляду справи в суді першої інстанції, її перегляді в судах апеляційної та касаційної інстанцій, ОСОБА_7 стверджував про свою непричетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та неправдивість показів іншого обвинуваченого ОСОБА_11 в цьому ж кримінальному провадженні, про його причетність до його вчинення.

Дані твердження ОСОБА_7 були предметом перевірки в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, які не знайшли свого підтвердження та були спростовані в передбаченому законом порядку, а отже не є нововиявленою обставиною для перегляду вироку.

Щодо посилань на неправдиві показання засудженого ОСОБА_11 , на яких ґрунтується вирок, на підтвердження чого захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 до заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, долучила заяву ОСОБА_11 від 11.10.2023 року, то суд не встановив достатніх даних, підтверджених доказами, вважати, що пояснення ОСОБА_11 на час розгляду справи були неправдивими, а також існування обставин, які змусили його надати такі показання (тиск або погрози).

Окрім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, покази ОСОБА_11 не були єдиними, які прямо вказували на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В основу висновку суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його було засуджено, окрім показів ОСОБА_11 , покладені й інші докази, зокрема, покази потерпілого, інших свідків, дані протоколів слідчих (розшукових) дій з додатками до них, висновки експертиз, на підставі дослідження яких судом постановлено обвинувальний вирок, надано оцінку обставинам, на які посилався засуджений ОСОБА_7 .

Так, зокрема в основу обвинувального вироку були покладені покази свідка ОСОБА_12 , яка була безпосереднім очевидцем вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, яка послідовно, як під час досудового розслідування (у своїх показах, та під час проведеного за її участі слідчого експерименту), так і в ході судового розгляду, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, вказувала на ОСОБА_7 , як на особу, яка причетна до незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого за попередньою змовою із ОСОБА_11 .

При цьому, як свідчить зміст вирок суду, твердження ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_13 щодо надання свідком ОСОБА_12 неправдивих показів та недостовірних відомостей під час проведення за її участі слідчого експерименту, були відхилені та спростовані судом.

Завідомо неправдиві покази свідка згідно вимог закону повинні бути встановлені вироком суду, а при неможливості його ухвалення матеріалами розслідування.

Будь-яких даних, встановлених у процесуальний спосіб, які б свідчили про неправдивість показів обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , даних ними під час розгляду даного кримінального провадження, в матеріалах справи немає, та захисником засудженого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 до поданої заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не додано.

За змістом наведених вище норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Отже, доводи захисника ОСОБА_6 щодо непричетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, спростовані ще під час судового розгляду даного кримінального провадження по суті, та його перегляду в судах апеляційної та касаційної інстанцій, а будь-яких даних, встановлених у процесуальний спосіб, які б свідчили про неправдивість показів обвинуваченого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , даних ними під час розгляду даного кримінального провадження, до поданої заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не додано.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відсутність нововиявлених обставин у розумінні вимог статті 459 КПК України, а тому заяву захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Калинівського районного суду Вінницької області, ухваленого 13 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000185 від 05 травня 2020 року, необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.372, 392-393, 395, 459-467 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Калинівського районного суду Вінницької області, ухваленого 13 грудня 2022 року у кримінальному провадженні №0000185 від 05 травня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя