Справа № 442/7536/23
Провадження № 1-в/442/320/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич, клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Дрогобицька виправна колонія № 40» - ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

23.10.2023 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просить таке задоволити. Зазначив, що він змінився, подорослішав, щиро розкаюється у вчинено. Його мати хворіє, а тому дуже хоче звільнитись з місць позбавлення волі, щоб її побачити.

Представник ДВК №40 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила. Вважає, що клопотання заявлено передчасно.

Прокурор проти ОСОБА_3 своє виправлення не довів, до нього жодного разу не застосовувались заохочення, працює лише тиждень. А тому вважає, що умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Вислухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким або умовно-дострокове звільнення.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_3 раніше судимим 28.07.2014 вироком Селидівського міського суду за ч.1 ст.289, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. 06.11.2017 вироком Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_3 засудженого за ч.2 ст.289, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Вироком Селидівського міського суду від 13.05.2019 ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.189, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України до 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 13.05.2019, кінець строку 01.12.2024.

Згідно Характеристики на засудженого, затв. начальником Державної установи «Дрогобицька випрана колонія №40» від 24.10.2023 засуджений ОСОБА_3 мА місце проживання, має вищу освіту, має кваліфікацію. Стверджує, що має бажання працювати, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності. Особа частково матеріально залежна від своєї сім`ї, друзів. Не вміє раціонально використовувати кошти. Стикаючись з проблемою, вчиняє перше ліпше, що спадає на думку. Стикаючись з проблемою, особа нездатна знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами. Не може передбачити наслідки своїх дій. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки. Відсутні явні ознаки нервового збудження. Відсутні ознаки пригнічення. Самооцінка адекватна. Особа зловживала алкоголем. За словами засудженої особи, відсутні ознаки щодо зв`язку вживання алкоголю з підвищенням агресивності. Не має дисциплінарних стягнень. Особа вмотивована до припинення вживання та невживання на свободі, проходить відповідні програми. Є помітний вплив алкоголю на життя, вчиняв неправомірні дії в стані алкогольного сп`яніння, проходить відповідні програми щодо не вживання алкоголю на волі. Д засудження особа підтримувала кримінальні зв`язки або зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою. Легко піддається впливу про кримінального та/або антисоціального оточення. Соціальні зв`язки підтримуються. Особа відновила стосунки з рідними та близькими. Стабільні зв`язки з рідними та близьк5ими, які позитивно впливають на засуджену особу. Вину визнає повністю. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. Притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені. Особа переводилася з дільниці соціальної реабілітації до установи виконання покарань, за власною заявою. Двічі застосовувались заохочення у виді подяки: 26.12.2022 та 05.01.2022. Декілька разів застосовувались стягнення: 22.12.2017 догана, 02.03.2018 догана, 06.11.2020 сувора догана. Бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та несистемний характер. Стверджує, що має бажання брати участь в програмах/заходах, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності, або відвідуючи заходи програми, особа не бере активно участі в діяльності групи/відвідує несистемно. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але розуміє, яким чином їх втілити. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як: середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Статтею 537 КПК України передбачено, зокрема, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України застосовується суддею районного (міського) суду за місцем відбуття покарання засудженим за спільним поданням органу, що відає відбуванням покаранням, і спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх, а також за клопотанням засудженого, його адвоката чи захисника.

Враховуючи те, що основним критерієм умовнодострокового звільнення від відбування покарання, є не лише відбуття певної частини покарання, а й ставлення до праці й сумлінна поведінка, ставлення до скоєного злочину, участь в суспільно-корисному житті колонії, програмах диференційованого впливу. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, тому суд вважає, що в задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки останній, на думку суду, свого виправлення не довів, працевлаштований нещодавно, останні заохочення застосовувались ще минулого року.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.81 КК України, ст.107 КВК України, п.2 ч.1 ст.537 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 30.10.2023.

Судді ОСОБА_1