Справа № 643/365/24
Провадження № 1-кс/643/105/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за № 0003918 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 25.10.2017 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 25.02.2019 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 13.11.2020 з Первомайської ВК Харківської області (№117) по відбуттю строку покарання; 14.12.2022 Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки; 28.11.2023 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, стосовно якого 12.10.2023 було скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України Слобідською окружною прокуратурою м. Харкова, призначено до судового розгляду на 12.02.2024, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0003918 від 10.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень, на даний час судимості за які не зняті і не погашені в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив в період іспитового строку умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

Так, 05.11.2023 року, в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 з 18.08.2023 строком на 90 діб, приблизно о 10 годин 35 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська 31, звернув увагу на пластикову платіжну карту Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (у подальшому - АТ КБ «Приватбанк»), із чіпом PayPass, № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилась у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк» за вищевказаною адресою. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на привласнення вищевказаної банківської картки з метою її подальшого корисливого використання.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на вчинення кримінального правопорушення, а саме привласнення офіційного документа (банківської картки), усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що дана картка є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, пунктів 13, 53, 63 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021, діючі з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме, заволодіння грошовими коштами, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, забрав собі пластикову платіжну карту АТ КБ «Приватбанк», із чіпом PayPass, № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку попередньо залишила у банкоматі остання, та сховав її у кишеню одягу, вдягненого на ньому, тим самим незаконно привласнивши її.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, утримуючи картку при собі, тим самим привласнив офіційний документ, а саме пластикову платіжну карту АТ КБ «Приватбанк», із чіпом PayPass, № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, 05.11.2023 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, після привласнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , банківської картки, яка належала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке мало місце 05.11.2023 року, приблизно приблизно о 10 годин 35 хвилин, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, біля будинку 31 по вул. Валентинівська у м. Харкові, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на викрадення грошових коштів з банківської карти.

Так, 05.11.2023 у період часу з 10:39 по 11:06 годину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення всіх грошових коштів з вищезазначеної банківської карти, яку він незаконно привласнив, шляхом витрат грошей на власні потреби, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 з 18.08.2023 строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, повторно, без відома та дозволу власника, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає за допомогою привласненої ним банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» із чіпом PayPass, № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив оплату покупок за придбаний ним товар: 05.11.2023 о 10:39 у магазині «Аттика» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 38 на 309 грн., 05.11.2023 о 10:43 у магазині «Аттика» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 29 на суму 415 грн., 05.11.2023 о 10:53 у магазині «Аврора» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 23 на суму 98 грн., 05.11.2023 о 10:54 у магазині «Аврора» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 23 на суму 38 грн, 05.11.2023 11:06 у магазині «Кісет» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 31 на суму 32 грн, а всього на загальну суму 892 грн.

Після цього, розуміючи, що з вищезазначеної банківської картки витрачені усі наявні на ній кошти, ОСОБА_5 викинув її у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрав з зазначеної вище банківської картки, держателем якої є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти на загальну суму 892 грн., тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.357 КК України, тобто привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

15.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий в клопотанні, посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти власності, вказав, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 5 ст.177 КПК України спроби:

- з урахуванням суворості покарання, що може бути призначено за інкриміноване тяжке кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому суду. Також, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, останній не одружений, дітей та утримані не має, веде асоціальний спосіб життя, суспільно корисною працею не займається, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше він неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, не працює, законного джерела доходу не має, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, що єдиним джерелом його доходів є протиправна діяльність, та на шлях виправлення та перевиховання не стає і після ухвалення судами вироків знову вчиняє низку кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та з метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що підозра обґрунтована, у скоєному щиро каявся, просив у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 18.00 до 06.00 год ранку наступного дня, щоб він міг влаштуватися на роботу. Зазначив, що має бабусю 83 років, яку він морально підтримує, оскільки остання займається вихованням двох неповнолітніх правнуків, які перебувають під її опікою, після смерті їх матері, бабиної онуки.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

15.01.2024 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; копія виписки по рахунку потерпілої ОСОБА_6 АТ КБ Приват Банк; рапорт о/у ВКП ХРУП№2 ГУНП в Х/о; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду диска отриманого від ТОВ «Сучасні бізнес системи»; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду диска отриманого від ТОВ «Вигідна покупка».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, у судовому засіданні з`ясовано, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відносно якого на сьогоднішній день Комінтернівським районним судом м. Харкова розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин в умовах воєнного стану; офіційного працевлаштування не має, що свідчить про вчинення злочинів як джерела прибутку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 корисливого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, відсутність соціальних зв`язків, наявність ризиків, дійшов висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п.2 ч.5 ст.182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн. (3028 х 80 = 242 240 грн).

Керуючись ст.ст.2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 10.45 години 16.01.2024.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 10.45 години 15.03.2024.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 у справі № 643/365/24 (провадження 1-кс/643/105/24) стосовно ОСОБА_5 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2024 року ________________________________________