ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2150/23 Справа № 173/2689/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 рокуДніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000390 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого,

підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 01 вересня 2023 року застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2023 року та визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою та наявністю ризиків, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду; впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, вчинити чи продовжити вчинення кримінального правопорушення. При цьому, слідчий суддя врахував обставини перелічені статтею 178 КПК України та обрав виключний запобіжний захід. Врахувавши положення ч.3 ст. 183, ст. 182 КПК України, та майновий стан підозрюваного слідчий суддя визначив заставу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить застосувати домашній арешт або зменшити розмір застави. Вказує, що кримінальне провадження сфабриковане, а потерпілий, який є його другом не має претензій. Також вказує, що він проживає з дівчиною, яка має двох дітей, яких він утримує. Застава теж є непомірною.

В апеляційному суді ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Висновки слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що ВП №3 Кам`янським РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000390 від 24 серпня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України(а.с.5)

31 серпня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.(а.с.6-7)

Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу встановив наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_7 за ч.4 ст. 186 КК України, яка підтверджується долученими матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події; протоколами допиту свідків та потерпілого; протоколом впізнання потерпілим підозрюваного; висновком товарознавчої експертизи; висновком судово-медичної експертизи; протоколами огляду мобільного телефону, сім карти мобільного телефону; протоколом проведення слідчого експерименту; речовими доказами. Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування наявні докази свідчать, що ОСОБА_7 є особою, яка могла вчинити кримінальне правопорушення.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від досудового розслідування або суду, впливати на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні, вчинити чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, оскільки останній підозрюється у вчинення тяжкого злочину, який передбачає покарання від семи до десяти років позбавлення волі, що пояснення свідків та потерпілих беруться до уваги судом І інстанції лише під час судового провадження, а також враховуючи, що підозрюваний раніше судимий, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановленого слідчим суддею ризиків.

Стосовно доводів апеляційної скарги про характеризуючі дані, то вони не підтверджені документально.

Слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_7 , врахував норми закону, які дають підстави для обрання застави в розмірі, передбаченими п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, врахувавши матеріальний стан підозрюваного, тому обґрунтовано визначив заставу у розмірі 30 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Істотних порушень, які б давали апеляційному суді скасувати ухвалу слідчого судді під час апеляційного перегляду не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4