Справа № 752/6161/23
Провадження № 1-кп/752/1565/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження за № 000035 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха Київської області, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 1, 2 Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними нарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів № 622 від 21.08.1998. Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, зброя та боєприпаси крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.

Разом з цим, в невстановленому судовим розслідуванням дату, час, місці ОСОБА_3 знайшов ручну гранату РГД-5 з маркуванням «^158-81 Т» з запалом до неї типу УЗРГМ-2 з маркуванням «85» «-81 УЗРГМ 2 583» помістив до кишені куртки, в яку був одягнений на той час та почав зберігати вибухові пристрої при собі без передбаченого законом дозволу.

Так, 25.02.2023 у невстановлений під час досудового розслідування час ОСОБА_3 утримуючи при собі ручну гранату РГД-5 з маркуванням «^158-81 Т» та запал до неї типу УЗРГМ-2 з маркуванням «85» «-81 УЗРГМ 2 583» направився до станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» в м. Києві. Після чого, приблизно о 16 год. 40 хв. перебуваючи на станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, ОСОБА_3 зупинений працівником поліції та в подальшому на підставі ст. 208 КПК України в присутності двох понятих, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_3 виявлено та вилучено із правої кишені куртки предмет ззовні схожий на корпус ручної гранати РГД-5 з маркуванням «^158-81 Т» та із лівої кишені куртки предмет ззовні схожий на запал до неї типу УЗРГМ- 2 з маркуванням «85» «-81 УЗРГМ 2 583», які ОСОБА_3 придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Отже, ОСОБА_3 , визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні та носінні вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_3 у невстановленому місці та час придбав 913 патронів калібру 5x45 мм та почав їх зберігати за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції. Так, 25.02.2023 в період часу з 20 год. 39 хв. по 21 год. 10 хв. слідчим на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, за місцем мешкання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 проведено невідкладний обшук, в ході якого виявлено та вилучено 913 предметів ззовні схожих на патрони калібру 5x45 мм, які згідно судової експертизи належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї.

Отже, ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.

Суд, після виконання вимог ст. 348 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, у відповідності до ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, судових витрат, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

У постанові по справі № 541/715/17 від 29.11.2018 Верховний Суд зазначив, що системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого, як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Відтак покарання призначається в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України без застосування положень ст. 70 КК України.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; данні про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, позитивно характеризується (має вищу освіту, звернень про порушення громадського порядку, скарг та заяв не надходило, від сусідів отримує тільки позитивні відгуки, з початком війни пішов захищати Батьківщину), раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та визначені у ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжує, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, проте, з урахуванням конкретних обставин, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, думки прокурора, який не наполягала на реальній мірі покарання, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним і достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обов`язок визначений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України в частині повідомлення уповноваженого органу з питань пробації щодо зміни місця роботи або навчання на засудженого ОСОБА_3 судом не покладається, оскільки останній не працює та не навчається.

Речові докази:

- два пістолетних магазина (квитанція № 007723), що передані до камери схову речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, - передати на потреби Збройних сил України;

- 913 патронів калібру 5,45*39 мм (квитанція № 007726), що передані до камери схову речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, - передати на потреби Збройних сил України;

- корпус ручної гранати наступального типу РПГ-5 та підривач до ручних гранат модернізованих УЗРГМ-2 (квитанція № 001360), що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ГУНП у м. Києві, - передати на потреби Збройних сил України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати, в сумі 2076 (дві тисячі сімдесят шість) грн. 58 коп. на залучення експерта.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати, в сумі 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп. на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1