Справа № 598/1493/21
провадження № 1-кп/598/28/2023
УХВАЛА

"08" червня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , інших учасників судового провадження: інспектора з ювенальної превенції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , представника служби в справах дітей Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження №598/1493/21 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Шумськ Кременецького району Тернопільської області, мешканки АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КК України,

встановив:

В провадженні Збаразького районного суду Тернопільської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.

На стадії розгляду кримінального провадження по суті від захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про призначення судової психологічної експертизи. Дане клопотання мотивоване тим, що на досудовому розслідуванні питання щодо можливого перебування ОСОБА_4 в стані сильного душевного хвилювання в момент перевищення меж необхідної оборони не досліджувалось. Оскільки, перебування обвинуваченої в стані сильного душевного хвилювання під час перевищення необхідної оборони має важливе значення для належного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи та прийняття законного рішення по справі, що може вплинути зокрема на розгляд питання щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, враховуючи вимоги ст.91 КПК України, те що дане кримінальне правопорушення вчинене неповнолітньою та потребує ретельного дослідження, вважає, що дане питання слід вирішити під час судового розгляду. При цьому, на розгляд експерта просить поставити наступні питання:

- Чи перебувала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент скоєння протиправних дій 14.06.2021 року у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання?

- Чи перебувала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання?

Проведення експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03057, м.Київ вул.Смоленська,6.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав дане клопотання і просив призначити судову психологічну експертизу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення даного клопотання, вважає його безпідставним та надуманим.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила призначити психологічну експертизу з мотивів викладених у клопотанні.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 , інспектор з ювенальної превенції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , представник служби у справах дітей Вишнівецької селищної ради Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_8 ствердили, що при вирішенні даного клопотання покладаються на думку суду.

Ознайомившись із даним клопотанням та думкою учасників судового провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Питання щодо належності та допустимості доказів наведені в ст. 85-88 КПК України.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було проведено судово-психіатричну експертизу експертом КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР та надано експертний висновок №326 від 20.07.2021 року. Також, кафедрою психології та соціальної роботи Західноукраїнського національного університету 20 серпня 2021 року було надано експертний висновок про стан психосоціального розвитку ОСОБА_4 , особливості її психоемоційного ставлення до внутрісімейних взаємин та вчиненого нею 14.06.2021р. кримінального правопорушення, що призвело до повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №326 від 20.07.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 за теперішнього часу на психічні захворювання не страждає, може усвідомлювати свої дії і керувати ними. На період часу, до якого відносяться інкриміновані діяння на психічні захворювання чи тимчасові розлади психічної діяльності не страждала, могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_4 не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру. До підвищеного фантазування не схильна. Загальний психологічний розвиток ОСОБА_4 відповідає її віку.

Згідно п.4.5 та 4.6 експертного висновку, наданого кафедрою психології та соціальної роботи Західноукраїнського національного університету від 20 серпня 2021 року про стан психосоціального розвитку ОСОБА_4 , особливості її психоемоційного ставлення до внутрісімейних взаємин та вчиненого нею 14.06.2021р. кримінального правопорушення, що призвело до повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України вбачається, що ОСОБА_4 усвідомлювала значимість своїх дій вчинених 14.06.2021 року та здатна рефлексувати їх наслідки. Таке твердження базується як на загальних закономірностях вікового розвитку осіб юнацького віку періодизації інтелектуального розвитку, за Жаном Піаже; періодизації морального розвитку, за Л.Кольбергом) так і на основі з`ясованих у ході ідивідуальної бесіди з ОСОБА_4 фактів: 1) підозрювана відчуває ненависть до свого батька (потерпілого) і вважає, що «він заслуговує моральної каторги» із фізичні покарання, які він застосовував щодо неї; 2) ОСОБА_4 не відчуваючи загрози для свого життя та здоров`я, цілком добровільно приїхала у помешкання батька для тимчасового спільного проживання (незважаючи на те, що судом встановлене місце проживання неповнолітньої спільно із матір`ю); 3) зранку між донькою і батьком у помешканні останнього виник побутовий конфлікт; 4) після словесної перепалки батько (потерпілий) наніс 1-2 удари по голові доньки (підозрюваної); 5) неповнолітня мала змогу безперешкодно покинути будинок, оскільки вхідні двері були відчинені; крім того, двері із середини, за її словами, загалом не закриваються на ключ (встановлений поворотний засув «барашка»); 6) донька взяла сокиру з метою щоб батько, за її словами, «отримав фізичне покарання» за проявлену агресію щодо неї; 7) підозрювана цілком свідомо (застосовуючи довільну увагу), нанесла два прицільних, послідовних і чітко локалізованих удари у голову, які не мають ознак оборонювальних (по руках, тулубу чи разовий удар по голові). При цьому переслідування її з боку батька не було, а, навпаки, другий удар відбувся у момент відступання батька назад. У ситуації конфлікту, що супроводжується стресом, його учасники найчастіше послуговуються двома типовими реакціями «бий або утікай» (агресія - уникнення). Підозрювана мала змогу уникнути ескалації конфлікту (безперешкодно відступити чи утекти), однак вона, не бажаючи програвати у суперечці, вибрала стратегію агресора, який карає свого кривдника.

Більшим чином ОСОБА_4 не бажала настання наслідків скоєного нею 14.06.2021 року вчинку, що призвів до повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України. Вона демонструє каяття та високий рівень усвідомлення своєї провини. Свій вчинок неповнолітня понад усе хотіла б забути та інтерпретує його як «поганий» і «помилковий».

Таким чином, у матеріалах кримінального провадження наявний висновки експерта щодо психічного та психосоціального стану обвинуваченої ОСОБА_4 , де надані всі відповіді на поставлені запитання.

При цьому, суд вважає, що судово-психіатрична експертиза була проведена у встановленому законом порядку експертами, які мають на це право на підставі поданих матеріалів для виконання покладених на них обов`язків та несуть відповідальність за завідомо неправдивий висновок, яка встановлена законом.

Вищевказані висновки містять необхідну мотивацію та ґрунтуються на відомостях, які експерти сприймали безпосередньо або які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. А тому, будь-яких сумнівів у суду не викликають.

Заявляючи клопотання про призначення експертизи захисник ОСОБА_5 не зазначив належних та достатніх відомостей психологічного стану обвинуваченої ОСОБА_4 , які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в стані сильного душевного хвилювання чи ж в стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що позбавляло її можливості оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту.

При цьому, жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків проведених експертиз матеріали справи не містять та не наведені захисником в обґрунтування призначення психологічної експертизи.

Під час тривалого розгляду справи в суді, судом не встановлено, щоб поведінка ОСОБА_4 була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

З огляду на вище викладене, суд вважає, що в даному випадку захисником не доведено необхідність призначення судової психологічної експертизи, а наявні в матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених відповідних експертних досліджень можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті, з урахуванням чого в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення додаткової експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.94, 242, 332, 372 КПК України, суд,

постановив:

відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення судової психологічної експертизи.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Дана ухвала складена та проголошена 08 червня 2023 року.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА