Справа № 683/1821/23
У Х В А Л А

09 листопада 2023 року м. Старокостянтинів

Слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000067, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

08 листопада 2023 року заступник начальника СВ ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має 1/4 частки, у власності з 04.12.2019, на житлову квартиру АДРЕСА_1 , з позбавленням права володіння та перереєстрації на інших осіб.

Разом із клопотання заступник начальника подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує повністю та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

СВ відділу поліції №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 01 березня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим слідством час та місці, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини з метою її подальшого збуту, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи, всупереч ст. ст. 2, 7, 12, 13, 16, 17, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та ст. ст. 1, 2, 3, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, придбали за невстановлених в ході розслідування обставин особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,3933 г., які розпочали зберігати з метою збуту.

В подальшому. 01.09.2023 близько 15 год. 50 хв., ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою власної наживи, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, умисно, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме всупереч вимогам ст.ст. 2, 7, 12, 15, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно збули шляхом закладки в поштову скриньку АДРЕСА_1 для « ОСОБА_7 » заізольований згорток синього кольору із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/123-23/9263-НЗПРАП від 21.09.2023 являється - PVP, масою 0,3933 г., яку згідно з таблицею І списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, віднесено до особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, попередньо отримавши від « ОСОБА_7 » на картковий рахунок № НОМЕР_1 , емітованої на ім`я ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 850 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та збуті психотропної речовини, ОСОБА_5 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючою ознакою якою є ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб, предметом яких були особливо небезпечні психотропні речовини.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31.10.2023 року підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має 1/4 частки у власності з 04.12.2019 року на житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим. Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна підозрюваноїОСОБА_5 слідчим суддею враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, слідчий суддя вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених в цих нормах обставин для накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Також, слідчий суддя вважає доведеними необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу - можливість його приховування, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання заступник начальника СВ ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітан поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: