У Х В А Л А

05.01.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід у справі №465/1923/18,-

в с т а н о в и в :

29.12.2023 року в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла заява судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід у справі №465/1923/18 про обвинувачення ОСОБА_4 ч.2 ст.185 КК України.

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначає, що суддею Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 від 12.12.2023 року постановлено ухвалу про передачу справи №465/1923/18 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, складу суду, визначеного рішенням зборів суддів Франківського районного суду м. Львова від 20.06.2023 року, у порядку передбаченому ст. 35 КПК України. Окрім того, в ухвалі суддя вказує, що розподіл судової справи №465/1923/18 судді ОСОБА_3 , 25.09.2019 року відбувся шляхом виключення трьох суддів з розподілу, а саме: суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , з відміткою «відсутня спеціалізація». Відповідно до протоколу передачу судової справи раніше визначеному складу суду від 15.12.2023 року справу №465/1923/18 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України передано судді ОСОБА_3 . За таких обставин вважає, що оскільки розподіл справи 25.09.2019 року відбувся шляхом виключення трьох суддів з розподілу з приміткою «відсутня спеціалізація», і така була розподілена судді ОСОБА_3 , наявні підстави для самовідводу передбачені п.5 ч.1 ст. 75 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд вважає, що така, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічно, ч.1 ст.21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Законодавець чітко регламентував у ст.75 КПК України, обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

При цьому, заява про відвід (самовідвід) повинна бути вмотивованою, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справі «Білуха проти України» суд, який здійснює провадження по справі повинен бути безстороннім.

Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Декларації прав людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При цьому, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п.44. та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» від 07.08.1996 року).

Водночас, ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого на XI з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає, що: «Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді».

Згідно з п.1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року N2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Судом встановлено, що 06.04.2018 року до Франківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2018 року справу № 465/1923/18 передано для розгляду судді ОСОБА_7 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2019 року, справу №465/1923/18 передано для розгляду судді ОСОБА_8 . Підставами для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стали рішення зборів суддів, №3 від 13.05.2019 р. та розпорядження керівника апарату №55/Р від 14.05.2019 р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року, справу №465/1923/18 передано для розгляду судді ОСОБА_3 . Підставами для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стали рішення зборів суддів, №6 від 17.09.2019 року та розпорядження керівника апарату від 25.09.2019 року №110/Р.

23.02.2023 року на підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказане кримінальне провадження було передано для розгляду судді ОСОБА_5 .

Як слідує зі згаданого вище розпорядження керівника апарату суду №607/Р в обґрунтування необхідності проведення повторного автоматизованого розподілу вказаної судової справи, покликалась на увільнення судді ОСОБА_3 від виконання обов`язків з 09.03.2022 року в зв`язку з укладенням контракту про проходження служби у військовому резерві ЗСУ (наказ №44/к від 04.03.2022 року ) на виконання рішення зборів суддів № 1 від 16.01.2023 року та подання помічника судді ОСОБА_10 № 7/23 від 21.02.2023 року, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи.

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_5 ухвалою від 12.12.2023 року обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000488 від 13.02.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України( судова справа № 465/1923/18, судове провадження № 1- кп /465/373/23), передано до канцелярії Франківського районного суду м. Львова для її передачі складу суду, що визначений Рішенням зборів суддів Франківського районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року, у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.12.2023 року (підстави передачі: ухвала судді ОСОБА_5 від 12.12.2023 року у справі №465/1923/18 (номер провадження №1-кп/465/373/23), рішення зборів суддів №2 від 04.07.2023 року), справу передано судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 КПК України у суді функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система, що забезпечує, зокрема, об`єктивний і неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

За змістом ч.3 ст.35 КПК України Визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, крім випадків, установлених законом.

Як вбачається із змісту заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід від 29.12.2023 року то у такій відсутні будь - які докази про порушення при проведенні 25.09.2019 року повторного авторозподілу у справі №465/1923/18 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Окрім того, суд наголошує на той факт, що кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України було передано для розгляду судді ОСОБА_3 25.09.2019 року та ухвалою від 07.10.2019 року прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Натомість, самовідвід ним заявлений лише 29 грудня 2023 року, в той час, як обставини, на які він посилається, обґрунтовуючи свій самовідвід, існували протягом періоду часу з 25.09.2019 року по 23.02.2023 (до моменту передачі справи судді Франківського районного суду м. Львова у зв`язку, згідно розпорядження керівника апарату ОСОБА_9 від 23.02.2023, рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023) та не розцінювалися ним як такі, що перешкоджають розглядати справу.

Враховуючи законність повторного розподілу судової справи між суддями, суд не приймає до уваги всі інші доводи заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, вважає, що ним не доведено наявність обставин, які б могли викликати сумніви в його неупередженості та унеможливлювали ухвалення об`єктивного рішення у справі.

Отже, враховуючи відсутність підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 та приймаючи до уваги той факт, що підстави, зазначені в заяві не викликають сумнів в його неупередженості, оскільки жодних порушень розподілу судової справи не встановлено, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.35, 75, 76, 80, 81, 371,376 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі №465/1923/18 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1