КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 січня 2024 року, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року, відносно,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Борушківці, Любарського р-ну, Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 149 КК України, -

за участю: прокурора захисників в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , подане в інтересах ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного 27.08.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149, про зміну запобіжного заходу.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 30 жовтня 2023 року оголошено повний текст оскаржуваного рішення без участі ОСОБА_5 , копію ухвали не направлено, а отримано від адвоката ОСОБА_8 07 листопада 2023 року, в той же день направлено апеляційну скаргу через ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Зазначає, що слідчим суддею не здійснено контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів підозрюваного, а подані докази стороною обвинувачення не стосуються ОСОБА_5 .

Крім того, слідчим суддею встановлено, що в інкримінованому кримінальному правопорушенні за ст. 149 КК України відсутня подія злочину, що підтвердив прокурор у судовому засіданні, однак кримінальне провадження відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України слідчим суддею не закрито.

Разом з тим, слідчим суддею проігноровано те, що ОСОБА_5 більше двадцять одної доби знаходився під цілодобовим домашнім арештом, на свідків, потерпілих не впливав, виконував усі покладені на нього обов`язки.

Звертає увагу, на недостовірну інформацію поданою стороною обвинувачення, що ОСОБА_5 з 26.09.2023 до 18.10.2023 не звертався за медичною допомогою, оскільки вказане спростовується консультативними висновками лікарів.

Вважає, що наведені прокурором ризики є надуманими, а слідчим суддею не взято до уваги стан здоров`я підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України, вапеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

До цього переліку, зокрема, віднесено відповідні ухвали слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі про застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, домашнього арешту та застави.

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу у порядку ст. 201 КПК України або відмову у задоволенні клопотання, поданого у порядку ст. 201 КПК України, про зміну запобіжного заходу.

Згідно із ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.12.2020 р. у справі № 487/392/20 колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для касаційного перегляду ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, в якій суддя послався на положення ст. 309 КПК України, згідно з якими оскаржувана ухвала слідчого судді про відмову у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання не може бути переглянута в апеляційному порядку. При цьому, колегія суддів зазначила, що у даному випадку слідчий суддя відмовив захиснику у задоволенні його клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а не застосував інший, яким би погіршувалося становище підозрюваного, а тому ця ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

В ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 991/3181/21 колегія суддів також дійшла висновку про законність ухвали апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволені клопотання, поданого в порядку ст. 201 КПК України,про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, та дійшла висновку, що така ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки не входить до виключного переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені відповідно до положень ст. 309 КПК України.

З аналізу наведених правових позицій Верховного Суду убачається, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, що надає право на апеляційне оскарження, лише у випадках, коли суд обирає або застосовує до підозрюваного інший, більш тяжкий запобіжний захід, адже в такому випадку рішенням про зміну запобіжного заходу слідчий суддя фактично погіршує його становище.

Натомість, у даному судовому провадженні слідчий суддя своєю ухвалою відмовив захиснику у задоволенні його клопотання про зміну щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а не застосував інший запобіжний захід, яким би погіршувалося становище підозрюваного, а тому дана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Однак, рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Разом із тим, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Вказане узгоджується із позицією колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду яка викладена в ухвалі від 19 березня 2018 року за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року (справа № 439/1271/17 (провадження № 51-4793ск18) та у постанові від 23 жовтня 2018 року за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 207 року (справа № 180/210/17 (провадження № 51-2590км18).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження необхідно закрити, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2023 року, - закрити на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

Ю ОСОБА_9 ОСОБА_10

Провадження 756/13213/23

Справа № 11-сс/824/505/2024 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11

Категорія ст. 201 КПК Доповідач: ОСОБА_12