Справа № 522/6067/23
Провадження №1-кп/522/1791/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2023 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000054 від 22.09.2022, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, громадянин України, офіційно не працевлаштований, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,- обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

УСТАНОВИВ:

На розгляд до Приморського районного суду м.Одеси надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посилаючись на те, що доведені під час досудового розслідування ризики не знизились та не відпали.

Захисники та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотань прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість, просили змінити запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження домашнього арешту обвинуваченим, заслухавши думки учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, офіційно не працевлаштований, та немає міцних соціальних зв`язків.

Зазначені обставини щодо особи обвинувачених та тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, поведінка під час інкримінованого злочину, дають підстави вважати, що обвинувачені, можуть здійснити спроби переховуватися від суду чи впливати на свідків, які ще не допитані в суді, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі кримінального провадження неможливе, зважаючи на вказані ризики, особу обвинувачених та характер злочину, у якому вони обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинувачених та виконання ними своїх процесуальних обов`язків, а саме суд враховує наступні ризики:

-п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду полягає у тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорущення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним (покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тим більше, що останній знає шляхи перетину державного кордону України поза межами прикордонного пункту пропуску, що дасть змогу йому легко залишити територію України та почати переховуватись на території інших держав.

??-п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, оскільки їх покази є визначальними у кримінальному провадженні та вони на даний час в суді не допитані, отже під можливим тиском обвинуваченого можуть змінити свої свідчення під час їх допиту в суді.

-п.4 ч.1 ст.177 КПК України - обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати встановленню осіб, які також можуть бути причетними до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, у тому числі консультуючи їх та повіломляючи їм про хід досудового розслідування та про матеріали відкриті стороні захисту, а також надаючи допомогу у переховуванні осіб, причетних до даного кримінального правопорушення, у тому числі наданні їм інформації про шляхи безперешкодного переміщення через державний кордон України поза пунктом прикордонного пропуску.

-п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлюється військовою агресіею проти України, яка суттево обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погірщує криміногенну обстановку. Вказаний ризик підтверджує те, що теперішня криміногенна та економічна обстановка в Україні може схилити особу до вчинення нового злочину. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи те, що заявлені стороною обвинувачення, а також встановлені судом ризики не зменшились та не втратили свою дію, обрання більш м`якого запобіжного заходу у подальшому може вплинути на повноту та своечасність судового розгляду кримінального провадження та не забезпечения виконання обвинуваченим покладених на них обов`язків. Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що останні можуть спробувати втекти та переховуватись від органів досудового розслідування та суду запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, необхідно також використовувати стандарт доказування «обгрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж окреслені по відношенню до обвинувачених не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обгрунтованої ймовірності цього.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей та займається волонтерською діяльністю, суд вважає за необхідне пом`якшити часові межі домашнього арешту.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст.1-376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження домашнього арешту обвинуваченим - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 13.12.2023 включно за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши обвинуваченому залишати житло у період часу із 23 години до 06 години щодоби, за виключенням часу оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 13.12.2023 включно на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

прибувати до суду за кожною вимогою;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

не відлучатися з Одеської області без дозволу суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

утримуватись від спілкування з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

Строк ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 13.12.2023.

Виконання ухвали в часті запобіжних заходів доручити ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали для контролю за виконанням направити прокурору Київської окружної прокуратури м. Одеси.

Ухвала про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 13.12.2023 включно за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши обвинуваченому залишати житло у період часу із 23 години до 06 години щодоби, за виключенням часу оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 13.12.2023 включно на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до суду за кожною вимогою;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

не відлучатися з Одеської області без дозволу суду;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

утримуватись від спілкування з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8

13.10.2023