ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12686/23

Провадження № 11-сс/4820/34/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0000162 від 05 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ананьїв, Ананьївського району, Одеської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000162 від 05.04.2023 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, з метою систематичного отримання прибутку, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , починаючи з травня 2023 року, здійснювали незаконний збут психотропних речовин обіг яких обмежено і стосовно яких допускається виключення деяких заходів контролю альпразолам, клоназепам та діазепам за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет»,та ТОВ «Нова Пошта».

08 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням 09.01.2024 року старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 08 березня 2024 року включно із визначенням застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 11.01.2024 скасувати, постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави у значно меншому розмірі.

На переконання захисту, при розгляді подання слідчим суддею не враховані вимоги кримінального процесуального закону, Конституції України та Конвенції, а ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту без наявності на те підстав. При розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не була розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де проживає разом з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_11 , має батько інваліда та мати, яка не працює. Здійснює догляд за ними. Надає послуги дітям з вивчення англійської мови, отримуючи за вказані послуги відповідні кошти. До кримінальної чи адміністративної відповідальності ОСОБА_12 не притягувалась.

Стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_6 має на меті намір ухилитися від досудового слідства та суду.

Окрім вказаних обставин, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_6 у вчиненні злочинів не є організатором, при обшуку в квартирі будь-яких заборонених предметів, які можуть становити інтерес для вказаного кримінального провадження, органами досудового розслідування не виявлено. Не прийняті до уваги слідчим суддею зобов`язання ОСОБА_6 про те, що остання не буде ухилятися від досудового слідства, щиро кається, визнає вину, не перешкоджатиме встановленню істини у справі та буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки.

Зауважує, що єдиним доводом, щодо обрання судом ОСОБА_6 такої суворої міри запобіжного заходу є нібито гіпотетична позиція органів досудового слідства щодо наявності недопитаних свідків у кримінальному провадженні, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини є неприпустимим.

Позиції учасників судового провадження

Захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу, із зазначених в ній підстав, просили застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, враховуючи дані про її особу.

Підозрювана ОСОБА_6 показала, що півтора року проживає разом з ОСОБА_11 в орендованій ним квартирі, договір оренди оформлено на ОСОБА_11 .

Прокурор не визнала апеляційних вимог, вважала ухвалу суду законною та обґрунтованою, зазначивши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує слідчий в клопотанні, підозрювана приймала замовлення на збут психотропних речовин та розуміла чим займається.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з судовим матеріалом та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує наявність ризиків для застосування щодо ОСОБА_6 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити вище перелічені дії.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 .

У колегії суддів не виникає сумнівів щодо висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що вона могла вчинити інкриміноване правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження та доведено прокурором, проаналізована слідчим суддею, що також не оскаржується стороною захисту в апеляційній скарзі.

Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то приймаючи рішення за клопотанням слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , слідчий суддя з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, обставин, передбачених ст.178 КК України, даних про особу підозрюваної, яка не має постійних соціальних зв`язків, її вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що остання раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, дійшов висновку, що існують ризики, що підозрювана ОСОБА_6 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинені тяжкого злочину та зважаючи на покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а тому цей ризик є достатньо високим;

- впливати на свідків, оскільки кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, враховуючи встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, за таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик, що підозрювана, яка обізнана про коло осіб, котрим відомі або можуть бути відомі згадані обставини, зможе шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду;

- ризик продовження зайняття підозрюваною протиправною діяльністю є достатньо високим, оскільки під час досудового розслідування задокументовано декілька епізодів протиправної діяльності, пов`язаної зі збутом наркотичних засобів, не маючи доходу на проживання, оскільки підозрювана не працевлаштована, може вчиняти ряд нових аналогічних злочинів, з метою отримання грошової винагороди.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так як зазначений ризик не знайшов свого підтвердження.

Таким чином, ухвалюючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що досудовим розслідуванням доведена наявність як обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

Відповідно до практики ЄСПЛ, у рішеннях по справах «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року, та «Александр Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року, Суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З урахуванням наведених обставин, вимог статті 178 КПК України, колегія суддів вважає, що через суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання винною, є обґрунтовані підстави вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, підозрювана має реальну можливість здійснити ці дії у даному кримінальному провадженні в майбутньому, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою схиляння до дачі ними показань на свою користь або відмови від дачі показань, продовжити займатися протиправною діяльністю, а тому неможливо застосувати менш суворий запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігання наявним ризикам.

З огляду на наведене, у колегії суддів є достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які визнані слідчим суддею доведеними.

Посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрювана ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де проживає разом з своїм цивільним чоловіком ОСОБА_11 , має батька - інваліда та мати, яка не працює, здійснює догляд за ними, надає послуги дітям з вивчення англійської мови, отримуючи за вказані послуги відповідні кошти, раніше не судима, до уваги не беруться, оскільки були враховані та зазначені в рішенні слідчого судді.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що стороною захисту не надано на підтвердження доказів проживання підозрюваної із ОСОБА_11 в цивільному шлюбі, оскільки тільки проживання ОСОБА_6 в орендованій ним квартирі не є цьому підтвердженням, а також відсутні документи на підтвердження, що батьки підозрюваної потребують стороннього догляду.

Також колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини, на які посилається захисник, а саме дані про особу підозрюваної, не є безумовними підставами для зміни запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки не спростовують та не зменшують наявних ризиків.

Посилання апелянта про неможливість впливу на свідків, на думку колегії суддів є неспроможними, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, це дозволить підозрюваній, яка обізнана про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, чинити тиск та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження.

Що стосується доводів захисника підозрюваної ОСОБА_6 стосовно того, що стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_6 , має на меті намір ухилитися від досудового слідства та суду, колегія суддів зазначає наступне.

Слідчим суддею вірно зазначено, що чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, що дає їй можливість з метою переховування безперешкодно покинути територію Хмельницької області. Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 , на даний час ніде не працює та відповідно не має постійного джерела надходження грошових коштів для особистого забезпечення.

За таких обставин, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які знайшли підтвердження як під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість застосування слідчим суддею до ОСОБА_6 найбільш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладене в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника підозрюваної про обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваної, даних про її особу, наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, не встановлені стримуючі чинники, які б дійсно могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків з метою покращення свого становища, у скоєнні якого вона підозрюється, продовжити займатися протиправною діяльністю з метою отримання грошової винагороди.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_6 і виключити ризики, пов`язані зі звільненням з-під варти.

Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 181 680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, врахувавши при цьому, що підозрювана не працює, проте підозрюється у отриманні доходу шляхом здійснення протиправної діяльності, пов`язаної зі збутом наркотичних засобів, а тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для неї.

Що стосується апеляційних вимог про зменшення розміру застави, вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя визначив розмір застави, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України та з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, згідно якого розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також тих обставин, на які посилається захисник в апеляційній скарзі. Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає вимоги апелянта в частині зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави, необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави стосовно ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, правильним, обмеження її права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним, через неможливість у жодний інший спосіб запобігти втечі та забезпечити належне виконання нею своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги сторони захисту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 січня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 березня 2024 року стосовно ОСОБА_6 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3