Справа № 461/9680/23
Провадження № 1-кп/461/790/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0000082 від 05.02.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 08.09.2020 за ч.2 ст.185 до покарання у виді арешту, терміном на 5 місяців 27 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України -

в с т а н о в и в:

05.02.2023 о 05:40 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, з метою протиправного збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , під удаваним приводом для використання пристрою як ліхтарик, із умовою повернення в подальшому, заволодів мобільним телефоном марки «Хіаomi redmi 5 plus» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 5000 грн. із SIM-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка майнової цінності не становить. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винну у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та відмовився надавати покази згідно ст.63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вину ОСОБА_4 заперечив.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд кримінальної справи без його участі, у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем та перебуває в зоні бойових дій на території м. Краматорськ. Щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнав, його вина повністю доведена зібраними у справі доказами, а саме:

-даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.02.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомив ДОП СДОП ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_7 про те, що невідома йому особа, шахрайським способом, увійшовши до нього в довіру, під приводом необхідності скористатися ліхтарем телефону, заволодів таким та розвернувшись пішов у невідомому напрямку. ОСОБА_6 повідомив, що пішовши за вказаною особою, наздогнав його та викликав працівників поліції;

-даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 05.02.2023, проведеного старшим дізнавачем відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_8 за участю понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та за участю особи, який назвався ОСОБА_11 , з якого вбачається, що на ділянці, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Батуринська, у парковій зоні, приблизно навпроти входду до Військової академії, знаходилася особа чоловічої статі, який назвався ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля якого знаходився мобільний телефон марки «Хіаomi», в силіконовому фулярі чорного кольору. На запитання щодо походження даного мобільного телефону, ОСОБА_4 пояснив, що взяв даний телефон у особи на ім`я ОСОБА_6 для того, щоб підсвітити ліхтариком і знайти загублену річ. Під час огляду було вилучено мобільний телефон марки «Хіаomi redmi 5 plus» IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , чорного кольору, із SIM-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ;

-фото копіями до протоколу огляду №№1-7;

-даними, які містяться у постановах про визнання предметів речовими доказами від 06.02.2023, 21.02.2023 та 01.03.2023;

-даними, які містяться у протоколі огляду предметів від 01.03.2023, проведеного слідчою СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , в ході якого оглянуто коробку від мобільного телефона марки «Хіаomi redmi 5 plus», яка була надана ОСОБА_6 ;

-даними, які містяться у протоколі огляду предметів від 21.02.2023, проведеного слідчою СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , в ході якого проведено огляд DVD-R диска, отриманого від УПП у Львівській області ДПП, на якому містяться відеозаписи із нагрудних камер відеоспостереження екіпажу 302 за 05.02.2023;

-даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 05.04.2023, проведеного слідчою СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_16 , в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в ході якого ОСОБА_4 повідомив, що 05.02.2023 близько 06:00 год., перебуваючи по вул.Підмурній, він познайомився із чоловіком, даних якого не пам`ятаю та попросив його, щоб він дав мені свій телефон, під приводом, що я загубив рукавичку. Після чого він включив ліхтарик та зробив вигляд, що щось шукаю, побачивши, що цей чоловік засинає, скористався можливістю і взяв із собою телефон та пішов у напрямку вул. Батуринської. Через деякий час, поблизу паркової зони по вул. Батуринській, навпроти військової частини, чоловік наздогнав його та злапав за одяг та сказав, щоб ми очікували поліцію. ОСОБА_4 пояснив, що в цей час він викинув даний телефон у кучугуру снігу під дерево. Через деякий час під`їхали працівники поліції, які почали з`ясовувати всі обставини події та запросили у Львівське районне управління поліції №1, де він запопонував поліцейским показати місце, де саме він викинув телефон. Після цього, усі поїхали на місце події, де він показав, куди саме викинув телефон та поліцейські вилучили такий. Окрім того, в ході слідчого експерименту усі учасники пройшли на місце події кримінального правопорушення, де ОСОБА_4 продемонстрував як саме він викинув телефон, що підтверджується фото копіями до протоколу слідчого експерименту №№1-5;

-даними, які містяться у протоколі затримання ОСОБА_4 від 21.10.2023.

Окрім того, в судовому засіданні було оглянуто DVD -R диск, який міститься у матеріалах справи та на якому знаходяться відеофайли із назвами: «сlір-0.тр4»;« сlір -1.шр4»;«сlір -2.тр4»;«сlір-3.тр4»;«сlір-4.тр4»;«сlір-5.тр4»;«сlір-6.тр4»;«сlір-7.тр4»; «сlір-8.тр4»;«сlір-9.тр4»;«сlір-10.тр4». Під час перегляду відео файлу із назвою «сlір-0.тр4» із зазначеною на ньому датою 05.02.2023 о 05 год. 52 хв. 22 сек., зображено частину дороги, автомобіль патрульної поліції та 2-ох громадян, один з яких в процесі розмови назвався як ОСОБА_6 та повідомив, що у нього забрали мобільний телефон, який він позичив для того, щоб посвітити. Інший назвався як ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перегляду відео файлу із назвою «сlір-2.тр4» із зазначеною на ньому датою 05.02.2023 о 06 год. 19 хв. 50 сек., зображено приміщення адмінбудівлі Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Романчука, 18, де перебувають зазначені вище особи спільно із працівниками поліції. Під час перегляду відео файлу із назвою «сlір-7.тр4» із зазначеною на ньому датою 05.02.2023 о 06 год. 34 хв. 52 сек., зображено приміщення адмінбудівлі Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Романчука, 18, деперебувають зазначені вище особи спільно із працівниками поліції. Між громадянином, який назвався ОСОБА_11 та працівником поліції відбувається розмова, в ході якої вказана особа повідомила, що покаже працівникам поліції де знаходиться телефон. При подальшому перегляді відео видно, що вказаний громадянин, разом із працівником патрульної поліції, прибули на місце, де були раніше, за адресою: м. Львів, вул. Батуринська, та знайшли мобільний телефон, який громадянин, що назвався ОСОБА_11 попередньо там заховав.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд дійшов висновку, що безпосередньо досліджені докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті.

Невизнання своєї вини обвинуваченим, суд розцінює як намагання ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Таким чином, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю належними, достовірними та достатніми доказами у їх сукупності.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України є правильною, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_4 з 2019 року перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері.

Окрім того, з характеристики, наданої пастором церкви ОСОБА_19 вбачається, що ОСОБА_4 у травні 2023 року звертався до церкви «Божий мир» для проходження реабілітації, у період з травня по червень 2023 року перебував в реабілітаційному центрі, що знаходиться в селі Яблунівка, Золочівського району, Львівської області. За цей період ОСОБА_4 охарактеризував себе задовільно. З липня по серпень 2023 року був переведений у церкву, де був частково задіяний в служінні по кухні, що пов`язано з годуванням соціально незахищених верст населення на волонтерській основі. У вересні в зв`язку зі станом здоров`я, він був покладений у першу міську клінічну лікарню у м.Львові, що знаходиться по вул. Ужгородська 1, за скеруванням сімейного лікаря, звідки 14 вересня 2023 року його було виписано, про що він не повідомив церкву.

Також, суд враховує той факт, що ОСОБА_4 раніше судимий, востаннє вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 08.09.2020 за ч.2 ст.185 до покарання у виді арешту, терміном на 5 місяців 27 днів.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Окрім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 має середню освіту, не одружений, дітей не має, раніше судимий, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова арешт на майно у даному кримінальному провадженні необхідно скасувати після вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.12, 69, 190 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 21.10.2023.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 11.02.2023 на майно, а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 5 plus» чорного кольору IMEI1 - НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 , у якому знаходиться сім карта мобільного оператора Київстар із абонентським номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , який був вилучений в ході огляду місця події 05 лютого 2023 року, після набрання вироком законної сили - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 5 plus» чорного кольору IMEI1 - НОМЕР_1 , IMEI2 - НОМЕР_2 , у якому знаходиться сім карта мобільного оператора Київстар із абонентським номером НОМЕР_4 та коробку від нього - залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ;

DVD-R диск із відеозаписами з нагрудних камер відеоспостереження екіпажу 302 за 05.02.2023 - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня ухвалення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1