1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/297/24 1-кп/335/488/2024
16 січня 2024 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, кримінальне провадження відносно
На розгляді в Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження, в якому ухвалою суду від 09 січня 2024 року призначено підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
В обґрунтування клопотання зазначено про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
У клопотанні прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Прокурор зазначає про те, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, є мешканцем іншої області, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, під час досудового розслідування переховувався від органів слідства та був оголошений у розшук, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, на підставі чого сторона обвинувачення приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення покарання та продовжити вчинення корисливих злочинів.
На думку прокурора більш м`які запобіжні заходи, не зможуть гарантувати виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків та запобігти встановленим ризикам.
З урахуванням зазначеного, прокурор просить суд його клопотання задовольнити та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив суд його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.12.2023 до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 14.12.2023 до 18.01.2024 включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» із можливістю внесення застави у розмір 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 80 520,00 грн.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, який відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, є мешканцем іншої області, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, під час досудового розслідування переховувався від органів слідства та був оголошений у розшук.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні, суд виходить із встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу обставин щодо наявності обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Судом при вирішенні даного питання, крім тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, враховується, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, раніше судимий за подібні кримінальні правопорушення, а тому суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, наявне обґрунтоване обвинувачення відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, наявність ризиків, зазначених ст.177 КПК України, існуюча практика Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки обвинуваченого, свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При визначенні виду можливого запобіжного заходу, суд враховує існування встановлених в підготовчому судовому засіданні ризиків та вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, на даний час, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод. Суд також бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування під вартою.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що на даний час, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинило загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, злочин не є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, а саме: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись із м.Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілий, обвинувачений та його захисник також вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя відповідно до ст. ст. 32, 33, 615 КПК України.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, а відтак підстав для його повернення прокурору немає.
З вказаних обставин суд доходить висновку про необхідність призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні. Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито.
Коло осіб, які беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Викликати в судове засідання учасників кримінального провадження.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 16 січня 2024 року.

Повний текст ухвали виготовлено 17 січня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1