У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисниці - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У підготовчому судовому засіданні захисниця ОСОБА_5 звернулася з клопотанням, підтриманим обвинуваченим, про повернення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору, оскільки вказаний акт не відповідає вимогам ст. 291 КК України. На думку сторони захисту невідповідність акту полягає у тому, що у ньому вказано статус ОСОБА_4 як «підозрюваного», а не «обвинуваченого». Вказане викликає у захисту сумнів щодо конкретності та обґрунтованості висунутого обвинувачення. Окрім того, захисниця вважає, що фабула обвинувачення не містить обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, зокрема, не зазначено точний час вчинення кримінального правопорушення, не вказана площа земельної ділянки та її цільове призначення, що може вплинути на суму завданої шкоди. Також сторона захисту вважає, що прокурором не розкрито таку кваліфікуючу ознаку ч. 2 ст. 239 КК України як тяжкі наслідки від вчиненого злочину. Неконкретність обвинувачення та невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування ч. 2 ст. 109 КПК України, де відсутні відомості про вручення підозри ОСОБА_4 та повідомлення останнього і захисника про закінчення досудового розслідування, унеможливлює розуміння суті пред`явленого обвинувачення та порушють право обвинуваченого на захист від нього.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вважає його необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з огляду на таке.

За приписами ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право, серед іншого, прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, але за умови, що цей акт не відповідатиме ст. 291 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції, повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акта в ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення.

Суд вважає, що згадані відомості достатні для повного розуміння стороною захисту суті висунутого проти ОСОБА_4 обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України є однією з форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду та визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Власне висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта, а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує в обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому.

Таким чином, системно-структурний аналіз норм КПК доводить, що на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

До процедури висунення обвинувачення на стадії досудового розслідування особа перебуває у статусі підозрюваного.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі №5-328кс16.

Разом з тим, суд вважає, що посилання захисниці на постанову Верховного Суду від 22.11.2022 у справі №724/1590/19 є формальним, оскільки зі змісту останньої не вбачається, що порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України є беззаперечною підставою для повернення обвинувального акту.

Таким чином суд приходить до висновку, що не є виключною підставою для сумнівів у конкретності та обґрунтованості висунутого обвинувачення, зазначення в обвинувальному акті змісту підозри, а не обвинувачення.

У свою чергу наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

У даному випадку суд зважає і на позицію ЄСПЛ у рішенні від 23.07.2009 по справі «Сутяжник проти рф», де наведено визначення «правового пуризму», зокрема, що пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом. Так, надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у судочинстві призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Суд переконаний, що посилання адвоката на наявність в обвинувальному акті внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок не може слугувати підставою для повернення обвинувального акта.

Таким чином вказаний обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

До того ж суд звертає увагу захисника, що відповідно до ст. 109 КПК України саме сторона обвинувачення у реєстрі матеріалів досудового розслідування самостійно визначає всі процесуальні дії та заходи забезпечення цього кримінального провадження, в свою чергу відсутність у реєстрі відомостей про проведення процесуальних дій, не вказує, що вони не проводились, оскільки суд під час підготовчого засідання не вправі досліджувати процесуальні рішення та надавати їм оцінку.

У свою чергу, кримінальне провадження підсудне Житомирському районному суду Житомирської області. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. Підстав для закриття провадження, повернення даного акту прокурору та направлення його до відповідного суду для визначення підсудності немає.

Клопотань щодо складання досудової доповіді від учасників розгляду не надійшло.

Разом з тим, судом не встановлено підстав, передбачених ч. 5 ст. 314 КПК України, для складання досудової доповіді. Зокрема, у суду відсутні будь-які відомості, що дане кримінальне провадження може вплинути на інтереси національної безпеки, економічний добробут та права людини.

За приписами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Верховний Суд у своїй постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначив, що прокурор має обґрунтувати наявність визначених законодавством підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 21.12.2018 у справі №922/901/17 зробила висновок, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що компетентний орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону

У свою чергу, прокурор у даному кримінальному провадженні при зверненні до суду з цивільним позовом не надав доказів, що компетентні органи, зокрема, Березівська сільська рада, не має змоги реалізувати свої повноваження щодо захисту інтересів держави у суді шляхом пред`явлення позовної заяви.

За приписами ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів.

Керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11 годину 00 хвилин 26 вересня 2023 року в приміщенні Житомирського районного суду Житомирської області.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження та представника потерпілого.

Цивільний позов прокурора в інтересах Березівської сільської ради про стягнення з ОСОБА_4 шкоди у розмірі 774217 грн 75 коп. залишити без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ним копії цієї ухвали для усунення зазначених в описовій частині недоліків, а саме надання доказів на підтвердження повноважень прокурора щодо звернення з даним позовом.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків позовна заява вважається неподаною та повертається останньому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: