УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Справа №607/16683/23
провадження № 1-кп/607/2086/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Тернополі кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2023 за № 0001587, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не працює, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 03.07.2023 приблизно о 10:00 він керував технічно - справним автомобілем марки Audi 100, p.н. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Клима Савури в м. Тернопіль у напрямку вул. Лесі Українки, без пасажирів та вантажу, зі швидкістю близько 30 км/год.

Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений навпроти «14 Школи» м. Терноплі, що по вул. Клима Савури, 1, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У цей час на вказаний пішохідний перехід, у темпі спокійного кроку, вийшла та переходила проїзну частину дороги справа наліво відносно напрямку руху автомобіля Audi 100, p.н. НОМЕР_1 , пішохід ОСОБА_5 .

Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, обладнаний дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, та пішохода ОСОБА_5 , яка рухалася по ньому, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 18.1 ПДР не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на неї передньою частиною автомобіля Audi 100, p.н. НОМЕР_1 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна носа, садна шкіри верхньої губи, підборіддя зліва, синець лівого плеча, численні садна ділянки лівого ліктьового суглоба, садна лівого променево-запясткового суглоба, садна лівої кисті, синці лівої гомілки, лівого стегна, правого стегна, повний вивих кісток лівого плечового суглобу, які у своєму клінічному перебігу призвели до тривалого (більше як 21 день) розладу здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.1.1 (а, в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На початку судового засідання обвинувачений усно заявив, що він примирився з потерпілою, відшкодував завдані збитки, вину визнає, тому просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Також, він підтвердив суду те, що йому зрозумілі обвинувачення, підстава та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності. Надав розписку потерпілої ОСОБА_5 про отримання від ОСОБА_3 компенсації моральної та матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що дійсно примирилася з обвинуваченим та отримала від нього відшкодування завданих збитків. Не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього.

Прокурор підтримав клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Тому суд, невідкладно розглянувши клопотання обвинуваченого, заслухавши сторін та вивчивши матеріали судової справи, приходить до переконання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та відшкодуванням завданих ним збитків, та закриття кримінального провадження щодо нього, з огляду на таке:

згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжкого злочину та є таким, який вчинено з необережності.

Встановлено із поданих прокурором документів (обвинувального акту, довідки про судимість), що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і керував транспортним засобом не будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений примирився з потерпілою та відшкодував завдані ним збитки.

З наведених підстав клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а також з врахуванням висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речового доказу вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. ст. 350, 395 КПК України, ст.ст. 12, 46 КК України, суд

постановив:

клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2023 за № 0001587, закрити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2023 (справа №607/12025/23) на автомобіль марки Audi 100, p.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , а користувачем - ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження, - скасувати.

Речовий доказ - марки Audi 100, p.н. НОМЕР_1 , - повернути власнику/користувачу.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта: 2 868,00 грн - проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-23/9016-ІТ від 23.08.2023; 1 673,00 грн за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/120-23/7085-ІТ від 12.07.2023; 1 434,00 грн за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-23/7068-ІТ від 13.07.2023, усього на загальну суму 5 975,00 грн (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1