Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу процесуального керівника - прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000844 від 09.09.2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, українки, громадянки України, одруженої, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, востаннє: 24 жовтня 2018 року Рівненським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 (два) роки,

-обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком повністю приєднано ОСОБА_6 покарання, призначене за вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2018 року, яким її було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної ОСОБА_9 ухвалено не обирати.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 15 вересня 2020 року на мобільний телефон марки «Motorola» модель MotoG6 Play (XT1922-3) IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_10 .

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 653,80 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2023 року внесено виправлення до першого абзацу резолютивної частини вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2023 року по кримінальному провадженню №0000844 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, виклавши його в наступній редакції: « ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень».

За вироком суду 31 серпня 2020 року, о 06 год. 15 хв., ОСОБА_6 перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон марки «Motorola Moto G6 Play» (XT1922-3), вартістю 2503,33 грн., належний потерпілій ОСОБА_10 , чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.

В поданій апеляційній скарзі прокурор покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Вважає, що суд, призначивши зазначене у оскаржуваному вироку покарання, фактично постановив самостійно виконувати покарання не у призначеному виді та одночасно залишив іспитовий строк, під час якого обвинувачена і вчинила злочин за ч.2 ст. 185 КК України, допустивши неправильне застосування ст. 71 КК України. Звертає увагу, що приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

Просить вирок Рівненського міського суду від 11 травня 2023 року відносно ОСОБА_11 за ч.2 ст. 185 КК України скасувати. Ухвалити відносно ОСОБА_11 новий вирок, яким визнати останню винною за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання призначити шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Рівненського міського суду від 24.10.2018 року у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в апеляційній скарзі не оскаржується, відповідно апеляційним судом вирок суду в цій частині не перевіряється.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Неухильне дотримання передбачених законом вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини по ньому й прийняття правильного рішення.

Так, зокрема, згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, зокрема, зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду першої інстанції вказаним вимогам кримінального процесуального законодавства не відповідає.

Так, з вищезазначеного вбачається, що постановленою судом першої інстанції ухвалою від 16 травня 2023 року начебто внесено виправлення до першого абзацу резолютивної частини оскаржуваного вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2023 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, пославшись на застосування ст.69 КК України при призначенні обвинуваченій покарання за інкримінований злочин.

Не зважаючи на посилання судом в передостанньому абзаці мотивувальної частини вироку на ст. 69 КК України, на переконання колегії суддів, обраний судом вид виправлення недоліків вироку суду не є, в розумінні ст. 379 КПК України виправленням описки.

За приписами ч.1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки не залежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Суд вправі вирішувати питання щодо виправлення описок та арифметичних помилок, коли їх виправлення не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст. 368 КПК України, питання щодо міри покарання обвинуваченому вирішуються лише при ухваленні вироку.

Додержання вимог щодо змісту вироку, зокрема, при складанні резолютивної частини вироку є необхідною умовою для забезпечення подальшого його виконання, уникнення необґрунтованої тяганини під час виконання вироку та звернення до суду зацікавлених осіб для вирішення питання в порядку, передбаченому ст. 409 КПК.

Колегія суддів звертає увагу, що резолютивна частина судового рішення повинна містити чіткий і зрозумілий висновок, який би не викликав жодних припущень чи варіантів тлумачення тих чи інших формулювань, оскільки це впливає на реалізацію судового рішення, що залишено судом першої інстанції поза увагою та не вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку.

Дана позиція узгоджується і з мотивами Верховного Суду, викладеними у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 23 лютого 2023 року у справі № 733/859/21, провадження № 51-2793 км 22, в якій зазначено, що Суд неодноразово звертав увагу на необхідності точного виконання вимог КПК України до змісту резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

З огляду на викладене, колегія судді вважає, що суд першої інстанції ухвалою від 16 травня 2023 року фактично усунув недолік вироку в частині призначеного обвинуваченій покарання, що не можна вважати виправленням описки та допустив істотні порушення вимог закону щодо змісту резолютивної частини вироку.

В свою чергу, переглядаючи вирок суду у межах, передбачених ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції у даному випадку позбавлений можливості виправити допущені судом недоліки.

Викладене свідчить про невідповідність вироку суду вимогам ст.ст.370, 374 КПК України, що в силу ч.1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, що не може бути усунуто в ході апеляційного перегляду вироку, а тому апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті апеляційної скарги.

За наведеного, вирок суду не може вважатися законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому, з врахуванням положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України не може залишатись чинним, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

З врахуванням вимог ч.2 ст.415 КПК України під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід усунути вказані недоліки, вжити всіх передбачених законом щодо постановлення законного, обґрунтованого і мотивованого судового рішення, зокрема, і із врахуванням доводів апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000844 від 09.09.2020 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3