ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3826/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001559, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2023 року адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001559.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному слідчому судді від 30 листопада 2023 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Звертаючись із заявою про скасування арешту майна, а саме нежитлових приміщень № 758, 759 за адресою: АДРЕСА_1 , адвокат зазначила, що ОСОБА_5 , не була присутня у судовому засіданні 6 листопада 2023 року, коли розглядалось клопотання прокурора про накладення арешту на нерухоме майно, в тому числі на нежитлові приміщення № 758, 759, власником яких вона стала 4 листопада 2023 року. Адвокат ОСОБА_4 зазначила, що арешт на нежитлові приміщення було накладено необґрунтовано, а сама ухвала про накладення арешту на майно є незаконною. Просила суд врахувати, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вказаного майна, вона не є підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, як і ініші власники нежитлових приміщень, вони не допитувались слідчими як свідки на предмет набуття права власності на таке майно, допитано було лише одного власника- ОСОБА_6 , цивільний позов в матеріалах кримінального провадження не подавався, відсутня інформація про нанесення збитку чи визнання тих чи інших осіб потерпілими. Слідчий суддя не мав права накладати арешт на майно осіб, які не є підозрюваними у кримінальному провадженні. Також зауважила, що огляд за ухвалою слідчого судді проводився із кваліфікацією за статтею 356 КК України, а наразі в матеріалах клопотання надано витяг з ЄРДР за частиною четвертою статті 190 КК України. Вказала, що визнання нежитлових приміщень речовими доказами носить суто формальний характер, оскільки вони не є доказами у кримінальному провадженні, не містять фактичних даних, на підставі яких орган досудового розслідування може встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження. Враховуючи зазначене, правові підстави для накладення арешту на майно відсутні, а тому просила скасувати арешт, накладений на нежитлові приміщення № 758 та 759, ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 6 листопада 2023 року.

У період з 4 грудня по 8 грудня 2023 року суддя перебувала у відрядженні відповідно до наказу від 29 листопада 2023 року.

У судовому засіданні 12 грудня 2023 року адвокат ОСОБА_4 підтримала свою заяву у повному обсязі, просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти скасування арешту майна та зазначив, що слідчим суддею правомірно було накладено арешт був на нежитлові приміщення, розміщені у паркінгу багатоповерхового будинку, в тому числі з урахуванням того, що такі приміщення були визнані речовими доказами у справі. Зауважив, що багатоповерховий житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є одним із списку будинків з наявністю укриття цивільного захисту, яке розміщено у підвальному (технічному) приміщені. Крім того, вказав, що 11 грудня 2023 року Київським апеляційним судом розглядалась апеляційна скарга інших власників нежитлових приміщень на ухвалу слідчого судді від 6 листопада 2023 року та така ухвала була залишена без змін.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , прокурора, дослідивши долучені до клопотання докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень стаття 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 6 листопада 2023 року частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на нерухоме майно - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлове приміщення № 741, яке на праві власності зареєстровано за ОСОБА_6 ; нежитлові приміщення № 754, № 755, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_7 ; нежитлові приміщення № 758, № 759 , які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_8 ; нежитлові приміщення № 744, № 744-1,№ 756, № 756-1, № 756-2, № 757, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_9 ; нежитлові приміщення № 748, № 749, № 745 , які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_10 ; нежитлові приміщення № 737, № 746, № 747, № 750 , які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_11 ; нежитлові приміщення № 738, № 738-1, № 738-2, № 742, № 752/1, № 761, № 761-1, № 762, № 763, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_12 ; нежитлові приміщення № 739, № 5 в групі приміщень № 740, які на праві власності зареєстровано за ОСОБА_13 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном, без позбавлення права користування вказаним майном.

З долучених до клопотання про скасування арешту майна, вбачається, що відповідно до договорів дарування, які були укладені та нотаріально посвідчені 4 листопада 2023 року, ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_5 прийняла в дар нежитлові приміщення № 758 та 759 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30-33).

Задовольняючи клопотання прокурора, судом було встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Киеві здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань No0001559 від 12.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до Дарницького УП ГУНП в м. Києві звернулась ГО «Громадський правозахист» про те, що невстановлені особи, шахрайським шляхом в супереч установленому законом порядку, вчинили привласнення допоміжних приміщень, а саме технічних поверхів та підвальних приміщень, у секціях № l-6, багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та за невстановлених обставин зареєстрували приватну власність за невстановленими особами, тобто своїми діями заподіяли мешканцям будинку матеріального збитку у значному розмірі.

У відповідь на запит КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за вих. № 062/14-8108 (И-2021) від 30.06.2021 повідомляє, що згідно з даними реєстрових книг КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» по нежитловому фонду за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення горища та підвалу на праві власності не зареєстровано.

Технічна інвентаризація підвалу проводилась під 1 секцією вказаного будинку, де розташовувались лише місця спільного користування, а також паркінг. Також проводилась технічна інвентаризація технічного поверху над 1 секцією вказаного будинку. Додатково у відповіді на вказаний вище запит повідомлено, що до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» не було звернень з приводу оформлення замовлень за адресою: АДРЕСА_1 (горище та підвал).

Одночасно з відповіддю на запит КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації за вих. № 062/14-8108 (И-2021) від 30.06.2021 надано технічні документи технічного поверху та підвалу, документи технічного поверху та підвалу.

Так, в ході досудового розслідування встановлено що ряд осіб, шахрайським шляхом заволоділи спільним майном жителів будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема відповідно до інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення № 741 на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_6 , нежитлові приміщення № 754 та № 755 за ОСОБА_7 , нежитлові приміщення № 758 та N№ 759 за ОСОБА_8 , нежитлові приміщення № 744, 744-1, 756, 756-1, 756-2 та 757 за ОСОБА_9 , нежитлові приміщення № 748, 749 та 745 за ОСОБА_10 , нежитлові приміщення № 737, 746, 747 та 750 за ОСОБА_11 , нежитлові приміщення № 738, 738-1, 738-2, 742, 752/1, 761, 761-1, 762 та 763 за ОСОБА_12 , нежитлові приміщення № 739 та № 5 в групі нежитлових приміщень № 740 за ОСОБА_13 .

Також, відповідно до ухвали Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/21068/21 від 16.06.2022 року проведено огляд вказаних вище приміщень, в ході якого встановлено, що доступ до приміщень обмежено, та вони використовуються не за призначенням, у деяких із них здійснено будівельні перепланування і вони не можуть використовуватись жителями будинку як спільні приміщення для загального користування.

Відповідно до постанови слідчого від 30 жовтня 2023 року нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_5 за № 741, № 754, № 755, № 758, № 759, № 744, № 744-1,№ 756, № 756-1, № 756-2, № 757, № 748, № 749, № 745, № 737, № 746, № 747, № 750, № 738, № 738-1, № 738-2, № 742, № 752/1, № 761, № 761-1, № 762, № 763, № 739, № 5 в групі приміщень № 740 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали суду від 6 листопада 2023 року, слідчим суддею надавалась оцінка доводам, викладеним у судовому засіданні іншими власниками майна, зокрема щодо того, що вони є добросовісними набувачами, не є підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, здають приміщення в оренду, сплачують за комунальні послуги та було встановлено, зокрема, що доводи про добросовісність набуття власниками нежитлових приміщень не впливають на визначення статусу такого майна, зокрема як речового доказу у кримінальному провадженні та не можуть бути підставою для відмови у забезпеченні позову, а доводи не пред`явлення підозри у кримінальному провадженні та про відсутність цивільного позову, також не є підставою для відмови у задоволенні клопотання, оскільки прокурор просив накласти арешт на нежитлові приміщення з метою збереження речових доказів, а відповідно до частини 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до частин першої, другої статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами другою, третьою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно із частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження, та в межах якого накладено арешт на вказане вище майно, зважаючи на те, що таке майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зважаючи на правову підставу для арешту майна, враховуючи доводи заяви про скасування арешту майна та докази долучені до нього, з огляду на те, що всім зазначеним у цьому клопотанні обставинам та доводам слідчий суддя надавав оцінку при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту майна та вони враховувались при постановлені ухвали, нових доводів, клопотання не містить, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено факт необґрунтованості та помилковості накладення арешту на майно, на цьому етапі здійснення досудового розслідування, а тому відсутні підстави для задоволення заяви та скасування арешту майна.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167-168, 170-173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001559, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1