ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8469/23 (1-кс/953/7056/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1270/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу УСБ України в Харківській області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000056 від 24.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, на 52 дні до 04 листопада 2023 року включно.

Також визначена застава у розмірі 2147200 грн, що становить 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, враховуючи доповнення до неї, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилався на те, що після об`єднання кримінальних проваджень підозра ОСОБА_7 не повідомлялась. Вказує, що постанова про виправлення описок не має відомостей щодо об`єднання кримінальних проваджень. Вважає, що обґрунтованість підозри не доведена. Посилається на відомості про особу підозрюваного. Вказував, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Зазначав, що розмір застави є непомірно великим.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а також пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 24.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 332, ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 114-1 КК України.

28 липня 2023 року ОСОБА_10 повідомили про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень - злочинів, передбаченихч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України, а саме пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великому розмірі, організованою групою, та у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, а саме пособництво у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене організованою групою.

11.09.2023 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру за ч.3 ст. 332, ч.1 ст. 366

12.09.2023 року звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень злочинів, їх тяжкості та особистої ситуації підозрюваного ОСОБА_7 , сторона обвинувачення дійшла висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України та дотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього ст. 42 КПК України процесуальних обов`язків, стосовно нього має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, на думку слідчого, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри сторона обвинувачення підтвердила зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду першої інстанції. Також слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та встановив не доведеним ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя суду першої інстанції враховуючи наявність ризиків, оцінюючи сукупність обставин, а саме вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні, в тому числі, тяжкого кримінального правопорушення, а саме від 7до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, а також враховуючи, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 332, 366 КК України, за якими ОСОБА_7 повідомлено про підозру віднесено до злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації та у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, враховуючи ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав, що застава у розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей. Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, є ймовірність того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортами слідчого; повідомленням начальника департаменту про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколами допиту свідків; наданою ОСОБА_12 довідкою військово-лікарської комісії від 07.12.2021, тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного про непридатність до військової служби із зняттям з обліку; рапортами начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони; висновком судово-почеркознавчої експертизи; наданою ОСОБА_12 довідкою військово-лікарської комісії карткою медичного обстеження та медичного огляду, консультаційним висновком та довідкою військово-лікарської комісії від 05.09.2023 про придатність до військової служби; відповіддю з НОМЕР_1 прикордонного карпатського загону ДПСУ; рапортом ЄО; протоколом огляду місця події, висновком експерта; відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 ; висновком службового розслідування № 168; висновком службового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_3 за фактом обстрілу 16.07.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; оглянутими документами, а саме протоколом огляду місця події від 16.07.2022; повідомленням СБУ в Харківській області про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України від 01.09.2023; матеріалами виконаного доручення від 01.09.2023; відповідями з Шевченківського, Київського, Слобідського, Новобаварського, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.1 ст. 366 КК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, погоджується і апеляційний суд.

Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу підозрюваного, та наявні докази, про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінується підозрюваному, а саме сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом надання засобів, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища, з корисливих мотивів, а також службове підроблення, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що судом, після отримання пояснень прокурора та підозрюваного, дослідження решти матеріалів, які долучені до клопотання, встановлено, що слідством доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 332, ч.1 ст. 366 КК України.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від ЗО серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу) кримінального розслідування».

Також колегія суддів вважає слушними висновки суду про те, що слідчим та прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя суду першої інстанції, визначаючи розмір застави взяв до уваги необхідність обрання запобіжного заходу обумовленого підозрою ОСОБА_7 у вчиненні такого кримінального правопорушення, його обставини, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких його підозрюють, та суворість покарання за такі дії, наявні з матеріалів клопотання відомості про особу підозрюваного, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та інші обставини, які враховуються згідно зі ст. 178 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що 800 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб є пропорційним, виходячи з ризиків, які доведені прокурором та встановлені нормами п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження на цій стадії досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з визначенням розміру застави не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави стосовно підозрюваного ОСОБА_7 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2023 року залишити без змін.

Головуючий

Судді :