ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000179 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новотроїцьке Херсонської області, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працює, раніше судимого за злочин, вчинений 07.09.2022 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27.02.2023 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 2 роки;

-за ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, о 08 год. 00 хв. 11.01.2021 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , та в період часу з 11.01.2021 року до 09.02.2021 року був відсутній на службі без поважних причин і не виконував службові обов`язки.

В судовому засіданні:

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він дійсно проходив військову службу за контрактом, однак з 11.01.2021 до 10.11.2023 був відсутній на службі без поважних причин, у зв`язку з сімейними обставинами. Кається у вчиненому, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України, як: нез`явлення вчасно на службу військовослужбовця без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_5 суд враховує, що:

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Крім того суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, що раніше був судимим, неодружений, утриманців не має, за місцем служби характеризувався посередньо.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції статті з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, з наданням можливості виправлення без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового строку. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Судові витрати у справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2023 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п. 1, 2, ч. 3 п. 2 КК України покласти на ОСОБА_5 в період іспитового строку обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку суду буде вручена учасникам негайно.

Головуючий суддя Ірина КУСІК