Провадження 11-кп/824/4879/2023 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0008227 від 10.11.2019 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засуджено:

за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2020, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 29.07.2020.

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, залишено без.

задоволено цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 5 800 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди;

задоволено цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 8 438 грн. 70 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , 06 листопада 2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи біля гаражного боксу № НОМЕР_1 , що розташований на території гаражного кооперативу «Зеніт» за адресою: м. Київ, вул. Вербова, 1, за допомогою металевого лому, який знаходився неподалік зазначеного гаражного боксу, зламав замок воріт. У подальшому, ОСОБА_7 , зайшов до гаражного боксу № НОМЕР_1 та з метою незаконного заволодіння чужим майном, таємно, викрав особисті побутові речі потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 10 300 грн., чим спричинив останньому матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, 07 листопада 2019 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючина 13 поверсі будинку № 20 по просп. Г. Сталінграда в м. Києві, з метою незаконного заволодіння чужим майном, таємно, повторно, шляхом відкриття дверей, які не були замкнені на ключ, проник до само обладнаної тренажерної зали звідки викрав аудіо колонку «JBL XTreme2» із ремінцем, який кріпиться до колонки за допомогою будівельних карабінів вартістю 8 999 грн., яка належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Не погоджуючись з даним рішенням, обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якій указано про необхідність застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, з огляду на ту обставину, що він з моменту ухвалення вироку до моменту отримання його копії, тобто більш ніж 7 місяців утримувався під вартою в Київському слідчому ізоляторі. Умови утримання у Київському слідчому ізоляторі, на переконання апелянта, суттєво відрізняються від умов утримання в установі відбування покарання, що свідчить, на його переконання, про необхідність перерахунку період часу, який він з моменту ухвалення вироку, тобто 07.12.2022 до моменту отримання його копії, тобто до 19.07.2023 перебував у Київському слідчому ізоляторі із розрахунку день за два.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу вважав необґрунтованою та просив залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Висновки суду першої інстанції в частині доведеності події кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, доведеності вини обвинуваченого у їх вчиненні та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оспорюються. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає. У зв`язку із цим вирок у наведеній вище частині колегією суддів не перевірявся.

Покарання, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України та остаточне покарання, призначене на підставі ч.4 ст. 70 КК України відповідає тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та відповідає меті покарання, визначеній ч.2 ст. 50 КК України. Вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання учасниками судового розгляду також не оскаржується.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, а саме, перерахунку період часу, який він з моменту ухвалення вироку, тобто 07.12.2022 до моменту отримання його копії, тобто до 19.07.2023 перебував у Київському слідчому ізоляторі із розрахунку день за два, то вказані вимоги не грунтуються на вимогах законодавства.

Так, зарахування строку попереднього ув`язнення регулюється ст. 72 КК України. За змістом ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій ст. 72 КК України.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" (далі - Закон № 2046-VIII) положення Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (так званий "закон Савченко") (далі - Закон № 838-VIII) можна застосовувати тільки в окремих випадках.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, тобто день за два.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII, тобто день за день.

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, за яке ОСОБА_7 засуджений оскаржуваним вироком, вчинено ним 06 та 07 листопада 2019р., тобто в період дії ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_7 був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2020 також були вчинені ним в період 2019- 2020 роки.

Таким чином підстав для зарахуванню обвинуваченому ОСОБА_7 періоду його перебування в Київському СІЗО з 07.12.2022 до 19.07.2023 із розрахунку день за два, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, а тому залишає вказаний вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4