Справа № 487/271/24
Провадження № 1-кс/487/653/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000050, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000050, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, першим ризиком, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є ризик переховування підозрюваного від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він є мешканцем Кіровоградської області, Новоукраїнського району, с. Краснопілка, де може переховуватися, використовуючи свої соціальні зв`язки. Також даний факт підтверджується вже здійсненими діями, а саме тим, що після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , заволодівши транспортним засобом ВАЗ 2106, намагався втекти з місця вчинення злочину. Другим ризиком, зазначеним у п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є наявність ризику, що ОСОБА_5 знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний факт підтверджується тим, що ОСОБА_5 , після вчинення вбивства намагався знищити тіло ОСОБА_7 шляхом підпалу автомобіля, в який було покладено тіло потерпілого. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_5 володіючи обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення може продовжити свою злочинну діяльність, спрямовану на знищення інших речей, предметів на яких залишились сліди злочину. Третім ризиком, зазначеним у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є можливість незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що він обізнаний про місце перебування останніх. Свідки та потерпілі у кримінальному провадженні є військовослужбовці, які проходять службу у складі одного підрозділу військової частини та проживали разом з ОСОБА_5 , особисто були присутні під час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що вказує на те, що залишаючись на свободі ОСОБА_5 , матиме змогу незаконно впливати на свідків та потерпілих, з метою зміни ними своїх показів. Тобто, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, у тому числі, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході судового розгляду. При цьому, в разі обрання щодо підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, він зобов`язаний буде повернутись до військової частини, в якій проходить службу разом із свідками. Четвертим ризиком, передбаченим зазначеним у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення з огляду на вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння. Вказане свідчить, також, про наявність соціальної небезпеки підозрюваного для оточуючих. Виходячи із вищезазначеного, з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, уникнення настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно нього не вбачається.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні.

Захисник у судовому засіданні зазначив про недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні, просив обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засідання вину визнав, зазначив, що злочин був вчинений ним в стані алкогольного сп`яніння, просив не позбавляти його свободи.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000050 від 10.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

За версією сторони обвинувачення, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в посаді командира 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецького роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», 10 січня 2024 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті давніх особистих неприязних відносин з командиром 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя останнього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів помсти за вчинені ним неправомірні дії, здійснив із ввіреного йому для службового користування 5,45 мм автомату АК-74 № НОМЕР_2 невстановлену досудовим розслідуванням кількість пострілів в бік вхідних дверей вказаного будинку за якими стояв ОСОБА_7 , чим спричинив йому невстановлену кількість вогнепальних наскрізних кульових поранень, внаслідок яких настала смерть на місці події.

10.01.2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.01.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- оглядом місця події, проведеним 10.01.2024 в період часу з 16:53 до 18:23, а саме за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено та вилучено: 4 гільзи з коридору калібру 5, 45мм; сім гільз з кухні та кімнати №1 калібру 5, 45мм; 1 набій 5.45 з кухні та кімнати №1; 3 тримачі віл сім-карт та порожня упаковка від сім-карт; АК -74 № НОМЕР_3 ; АКСУ № НОМЕР_4 ; АК-74 № НОМЕР_2 ; 30 набоїв 5.45 та 1 магазин в кімнаті №2; 16 набоїв 5.45 та 1 магазин кімнаті №2; 24 набої 5.45 та 1 магазин кімнаті №2; гільза 5.45 з автомата АК -74 № НОМЕР_2 в кімнаті №2; 1 набій 5.45 на підлозі в кімнаті №2; 1 травматичний пістолет «ANSAR 1071-9mm P.A.K.», 2 магазини, 12 набоїв; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров; 1 фрагмент оздоблення фасаду стіни зі слідами РБК схожими на кров;

- оглядом автомобіля марки «Honda», моделі «CR-V», темно-зеленого кольору, і.н.з. « НОМЕР_5 », він-код НОМЕР_6 від 10.01.2024 в період часу з 17.04 до 17.22, який знаходився в полі на околиці с. Понятівка Херсонського району Херсонської області, геолокація 46453 п.ш. 325338 с.д. В ході огляду вилучено: змив з ричага КПП; змив з керма; пожежне сміття; нашарування кіптяви; металева каністра; автомобіль який поміщено на штрафний майданчик ГУНП в Херсонській області;

- оглядом тіла вбитого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено зокрема рани на лівій та правій бічних поверхнях грудної клітки, рану на передній стінці живота. Окрім того під час огляду вилучено: куртку синтетичну утеплену, яка поміщена до картонної коробки, що оклеєна та опечатана контрольним талоном; джемпер флісовий зеленого кольору, який поміщений до картонної коробки, упакований аналогічним способом; джемпер флісовий чорного кольору, який поміщений до картонної коробки, упакований аналогічним способом; майку трикотажну чорного кольору, яка поміщена до картонної коробки, упакований аналогічним способом; під одягом в області рани грудної клітини справа вилучено металевий предмет жовтого кольору розміром 0,8*0,5 см, схожий на обломок кулі; в області правого ліктя - металевий уламок;

- довідкою КУ «Бюро судово-медичної експертизи» від 11.01.2024 про те, що причиною смерті ОСОБА_7 є вогнепальне наскрізне кульове поранення серця;

- показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_9 , який на його думку разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 здійснили вбивство ОСОБА_7 та у подальшому знаходились в автомобілі ВАЗ «2106» у стані алкогольного сп`яніння;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_10 який на його думку разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 здійснили вбивство ОСОБА_7 та у подальшому знаходились в автомобілі ВАЗ «2106» у стані алкогольного сп`яніння;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 , який на його думку разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 здійснили вбивство ОСОБА_7 та у подальшому знаходились в автомобілі ВАЗ «2106» у стані алкогольного сп`яніння;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_9 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 , який віддавав наказ здійснювати постріли та сам здійснював постріли у двері за якими стояв ОСОБА_7 , та який повідомив, що добив потерпілого та треба сховати тіло;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_9 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_10 , який за командою ОСОБА_5 , здійснював постріли та у подальшому разом із ним вивозив тіло ОСОБА_7 ;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_10 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 , який віддавав наказ здійснювати постріли та сам здійснював постріли у двері за якими стояв ОСОБА_7 , та який повідомив, що добив потерпілого та треба сховати тіло;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_13 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 , який виходив із акумулятором в руках на подвір`я домоволодіння де відбулась подія;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_13 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_9 , який імовірно знаходився в будинку на території домоволодіння відбулась подія, а також чув як потерпілий ОСОБА_7 говорив «Серега шо ви робите»;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_12 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_5 , якого свідок затримував 10.01.2024, так як останній разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходились у стані алкогольного сп`яніння в автомобілі ВАЗ 2106;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_12 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_9 , якого свідок затримував 10.01.2024, так як останній разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , знаходились у стані алкогольного сп`яніння в автомобілі ВАЗ 2106;

- проведеним впізнанням за фотознімками із свідком ОСОБА_12 , в ході якого останній впізнав на фотознімку особу, як ОСОБА_10 якого свідок затримував 10.01.2024, так як останній разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходились у стані алкогольного сп`яніння в автомобілі ВАЗ 2106.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, беручи до уваги поведінку підозрюваного, який, після викладених у повідомленій підозрі подій щодо смерті ОСОБА_7 , заволодів транспортним засобом ВАЗ 2106 та намагався втекти з місця вчинення злочину, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику, що ОСОБА_5 , знищить, сховає або спотворить будь-яку із речей, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначене підтверджується тим, що ОСОБА_5 , згідно обґрунтованої підозри, після вчинення вбивства намагався знищити тіло ОСОБА_7 шляхом підпалу автомобіля, в який було покладено тіло потерпілого. Тобто, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти дії, спрямовані на знищення інших речей, предметів на яких залишились сліди злочину.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілих, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю, та, без застосування відповідних процесуальних обмежень, може продовжити кримінально протиправну поведінку шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення враховуючи характер дій підозрюваного та дані щодо його особи.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1986 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має професійно-технічну освіту, одружений, дітей не має. Підозрюваний має постійне місце реєстрації, є військовослужбовцем, раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази, доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , як зазначалось раніше, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який спричинив загибель людини, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає правових підстав для призначення альтернативного запобіжного заходу та визначення розміру застави. Обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на чому наголошувала сторона захисту, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 10.03.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 17.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1