Справа № 464/5215/17
пр.№ 1-кп/464/372/23
У Х В А Л А

12 грудня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 464/5215/17 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.4 ст.190, ч.1 ст.209, ч.4 ст.358 КК України, -

у с т а н о в и в :

У провадженні Сихівського районного суду м.Львова на стадії підготовчого провадження знаходиться дане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 19 червня 2023 року обвинуваченого оголошено в розшук з підстав ухилення від суду.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розгляд якого проводити у відсутності обвинуваченого у порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Прокурор, слідчий не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст.193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю слідчого, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд ураховує, що ч.6 ст.193 КПК України встановлений особливий порядок обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо осіб, оголошених у міжнародний розшук: слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Діючий КПК України оперує поняттями «розшук» та «міжнародний розшук», які не є ідентичними. Саме із оголошенням обвинуваченого у міжнародний розшук пов`язується можливість обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 753/8945/18 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України) сформував правову позицію про те, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Згідно з позицією, яка викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року, обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Системний аналіз встановлених обставин та вказаних норм Закону дає підстави для висновку про відсутність належних та допустимих доказів, що обвинувачений перебуває у міжнародному розшуку, тому суд уважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність правових підстав, передбачених ч.6 ст.193 КПК України, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд відхиляє за неприйнятністю покликання прокурора на Інструкцію про порядок використання правоохоронними України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, виходячи з такого.

Як регламентовано ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу - ч.3 ст.9 КПК України.

З огляду на чинні, чіткі та однозначні імперативні положення КПК України щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд однозначно не може брати за основу лише Інструкцію про порядок використання правоохоронними України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, положення якої не узгоджується із кримінальним процесуальним законом.

Оскільки прокурором не доведено перебування обвинуваченого в міжнародному розшуку, а тому суд не знаходить правових та законних підстав для задоволення клопотання, що зумовлює відмову у такому.

Керуючись ст.ст.314, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

відмовити в клопотанні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_4