Справа №295/463/24
УХВАЛА

Іменем України

29.01.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000025 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на належне ОСОБА_5 майно: автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» р.н.з. « НОМЕР_1 » та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 05.01.2024 на адресу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_6 про те, що 05.01.2024 р. близько 15 год. 37 хв. під час несення служби в складі екіпажу «103» в м. Житомир по проспекту Незалежності 10Д було зупинено транспортний засіб «Opel» моделі «Vectra» р.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки було встановлено, що номерний знак « НОМЕР_1 » даного транспортного засобу зареєстрований на інший автомобіль.

Дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 05.01.2024 у період часу з 17 години 50 хвилин по 18 годину 20 хвилин проведено огляд місця події, що за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 10Д, в ході якого до майданчику тимчасового утримання, що розташований за адресою: м. Житомир вул. Слобідська, 35, було вилучено згадуваний автомобіль, а також до Житомирського районного управління поліції, що за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 17, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, воно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які після проведення відповідних експертиз можуть містити переконливі дані причетності осіб до вчинення даного кримінального правопорушення, тобто можуть прямо чи не прямо підтверджувати існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України (зокрема, але не виключно: подію кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та ін. обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення), іншу інформацію, яка може бути визнана речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дізнавач просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне №0000025 від 05.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 05.01.2024 року автомобіль та свідоцтво, на які слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки вилучене майно може бути використане як докази на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою проведення необхідних судових експертиз, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на належне ОСОБА_5 майно: автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra» р.н.з. « НОМЕР_1 » та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1