ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/17882/21

Провадження № 11-кп/4820/701/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001085, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2020, про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Буцневе Деражнянського р-ну Хмельницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 199, частиною 1 статті 255-1 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження № 0001085, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2020, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 199, частиною 1 статті 255-1 КК України, ОСОБА_8 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 199, частиною 2 статті 307 КК України та ОСОБА_9 - у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 1 статті 199, частиною 1 статті 240-1 КК України.

За клопотанням прокурора від 19 вересня 2023 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 27 листопада 2023 року включно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі просить змінити ухвалу суду в частині продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків або обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

На думку сторони захисту, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд зробив свої висновки виключно на підставі відомостей, зазначених у клопотанні прокурора, не визначив розмір застави, а також обґрунтував, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Клопотання прокурора не містить жодних відомостей, які б виправдовували тримання ОСОБА_6 під вартою. Прокурор не довів ризик можливого впливу на співучасників, ризик переховування від суду та ризик продовження злочинної діяльності. Навпаки, з клопотання прокурора вбачається, що ризики зменшилися, оскільки прокурор виключив із клопотання вплив на свідків, і тим самим визнав та погодився з позицією сторони захисту, що ОСОБА_6 не може такого робити.

На думку сторони захисту ризик продовження ведення ОСОБА_6 злочинної діяльності спростовується наявністю у нього дружини, яка офіційно працює та має можливість утримувати сім`ю.

Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги, просили оскаржувану ухвалу суду змінити та застосувати до обвинуваченого домашній арешт за місцем його реєстрації у м. Деражня, оскільки ризики значно зменшилися, а деякі взагалі відсутні, або визначити розмір застави, яка була б достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків. Обвинувачений має родину, двох неповнолітніх дітей, працював не офіційно, під вартою перебуває з 01.02.2021 року, також знаходячись під заставою він не порушував покладених обов`язків.

Прокурор у судовому засіданні просив залишити ухвалу суду без змін, вважав доцільним продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки інші запобіжні заходу, на його думку, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, має не зняту та не погашену судимість за ч.2 ст.115 КК України, тому може переховуватися від суду, здійснювати вплив на співучасників кримінального правопорушення, щоб змінити їх показання на свою користь, а також оскільки ОСОБА_6 наразі не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, то перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення. На теперішній час кримінальне провадження перебуває на завершальній стадії, однак обвинувачені ще не давали покази.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 оскаржує зазначену ухвалу суду, бо вважає, що прокурор незаконно та необґрунтовано просить продовжити йому строк тримання під вартою на підставі недоведених ризиків, більшість з яких вже відсутня.

Прокурор 19 вересня 2023 року звернувся до суду з клопотаннями про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у зв`язку з продовженням існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та неможливістю закінчити судовий розгляд протягом строку дії попередньої ухвали суду.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2023 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 27 листопада 2023 року включно.

Згідно з вимогами статті 422-1 КПК України, в ході розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції здійснює перевірку обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зміни іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення за клопотанням прокурора щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував тяжкість покарання за скоєні злочини (виключно позбавлення волі на строк від 3 до 10 років з конфіскацією майна), що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжких злочинів, які йому інкримінуються, а також відомості про особу ОСОБА_6 .

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, розгляд справи не завершений, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню спробам ОСОБА_6 переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на співучасників кримінального правопорушення з метою зміни їх показань на користь обвинуваченого чи інакшим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції в повній мірі обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження тримання під вартою ОСОБА_6 та погоджується з таким висновком.

Згідно з положеннями статей 194, 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій статті 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 199, частиною 1 статті 255-1 КК України, разом із зібраними у кримінальному провадженні доказами переданий до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, судове провадження триває та доведеність або не доведеність його вини буде встановлюватися вироком суду.

Запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики доведені, які в сукупності з обґрунтованим обвинуваченням у вчиненні тяжких злочинів, стали підставою для продовження строку дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в цьому випадку.

Відповідно до частини 2 статті 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до частини 5 статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачається покарання у виді позбавлення волі щонайменше на строк від 3 до 10 років з обов`язковою конфіскацією майна, а суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків. Більше того, ОСОБА_6 був раніше засуджений за особливо тяжкий злочин проти життя особи, у 2016 році звільнився з місць позбавлення волі та вчинив нові кримінальні правопорушення у період не знятої та не погашеної судимості, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходів. Зазначене значно підвищує ризики переховування обвинуваченого від суду чи спроб перешкоджання судовому розгляду іншим чином, а також вчинення ним нових злочинів з метою одержання засобів для існування його та його родини.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності у обвинуваченого трудової книжки, дружини, яка є офіційно працевлаштована та утримує сім`ю, батьків-пенсіонерів, зокрема мати, яка є інвалідом та потребує стороннього догляду, жодним чином не забезпечують належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зменшують ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Твердження в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , що прокурор виключив з клопотання посилання на ризик впливу на свідків зі сторони обвинуваченого, а отже вважає, що ОСОБА_6 не може такого робити, і таким чином ризики за статтею 177 КПК України зменшилися, не можуть бути підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки прокурор у поданому клопотанні вказує на існуючі ризики, в тому числі і ризик впливу зі сторони обвинуваченого на співучасників кримінального правопорушення з метою зміни їх показань, а міцні зв`язки обвинуваченого з кримінальним світом, його авторитет серед засуджених, так званий статус «смотрящего» в колонії, лише підтверджують та посилюють відповідний ризик.

На підставі викладеного та дослідженого у своїй сукупності, колегія суддів дійшла висновку про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Відтак, зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виключити ризики, пов`язані зі звільненням його з-під варти.

На сьогодні продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не зменшилися, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що обвинувачений не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора або що з`явились якісь нові обставини, які свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 183 КПК України, суд першої інстанції при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правомірно не визначив розмір застави у цьому кримінальному провадженні для ОСОБА_6 , оскільки останній обвинувачується зокрема у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 255-1 КК України, а також щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування за ч.2 ст.189 КК України.

З урахуванням встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає правильним висновок суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 27 листопада 2023 року включно. Обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним через неможливість у жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду у цьому провадженні колегією суддів не встановлено. Отже, апеляційні вимоги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2023 року про продовження строку тримання під вартою до 27 листопада 2023 року включно стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 189, частиною 2 статті 199, частиною 1 статті 255-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3