Справа № 185/41/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у спрощеному судовому провадженні в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 09.04.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в.ч. НОМЕР_1 , перебуваючого на посаді старшого лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв`язку 2 взводу зв`язку роти зв`язку тилового командного пункту , старшого солдата, наказом № 210-РС від 12.10.2023 року звільнено у запас, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 N?50 (по стройовій частині) від 25.04.2022 року, військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, призначений на посаду старшого лінійного наглядача лінійно-кабельного відділення зв?язку 2 взводу зв`язку роти зв`язку тилового командного пункту полового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу з 25 квітня 2022 року, шпк - «старший солдат».

У невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, упродовж травня 2022 року, у ОСОБА_3 виник умисел на придбання, в порушення «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою від 08.05.1993 КМУ N? 340 (далі - Положення) завідомо підробленого документа - посвідчення водія, з метою його протиправного використання під час керування транспортними засобами або перевірки документів, що посвідчують особу та громадянство України.

Діючи умисно, в порушення положень ЗУ «Про дорожній рух», посягаючи на встановлений законодавством України порядок отримання та використання офіційних документів, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року N? 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України N? 946 від 15 листопада 2019 року), а саме уникаючи проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, підготовки відповідно до планів і програм, складення теоретичного, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС територіальних сервісних центрах MBC.

Однак, реалізуючи кримінально-протиправний умисел направлений на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія, ОСОБА_3 у травні 2022 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою мобільного телефону здійснив замовлення через мережу «Інтернет» у невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо виготовлення підробленого посвідчення водія на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Далі, ОСОБА_3 , у липні 2022 року, знаходячись у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці отримав від раніше не знайомої особи підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_3 на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », та залишив дане посвідчення при собі з метою подальшого його використання. При цьому, ОСОБА_3 у сервісному центрі МВС посвідчення водія не отримував, відповідні заліки не складав.

20.04.2023 року о 21 годині 34 хвилин, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », достовірно знаючи про те, що зазначене посвідчення водія підроблене, керував автомобілем «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_4 ,та був зупинений працівниками поліції Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області на блок посту за адресою: Дніпропетровська область, с. Новоселівське, вул. Степова, (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), які згідно ч. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року N? 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» та п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинили вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на вимогу працівників поліції надати документ, що посвідчує особу та громадянство України, пред?явив для перевірки підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім?я « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим фактично використав вказаний вище підроблений документ (посвідчення водія).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України в обвинувальному акті заявив клопотання про розгляд кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяву, яка складена у присутності адвоката ОСОБА_4 згідно якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України суд ухвалив обвинувальний акт розглядати у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України кримінальний проступок, за місцем проживання та за місцем несення служби характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373,374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов не заявлений.

Речовий доказ у кримінальному проваджені, а саме : водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_3 серія та номер НОМЕР_5 з ознаками підробки, після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження, знявши арешт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1673 (одна тисяча шістсот сімдесят три ) гривні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1