Справа № 333/561/24
Провадження №1-кс/333/446/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження від 10.11.2023 року за №0000562 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24.01.2024 року слідчий звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді радіотелефоніста відділення управління командира батареї 2 самохідної артилерійської батареї 2 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «рядовий», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 16 жовтня 2023 року, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, без поважних причин, не з`явився до місця несення служби, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 з лікувального закладу, а саме з КНП «Міська лікарня №7» ЗМР, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Привокзальна, 9, звідки був виписаний 15 жовтня 2023 у зв`язку з порушенням лікарняного режиму, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 23 січня 2024 року.

На теперішній час сторона обвинувачення має достатні підстави вважати, що до вчинення особливо тяжкого злочину причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ухвали слідчого судді 23 січня 2024 року, в період часу з «07» год. «59» хв. до «09» год. «07» хв., було проведено обшук за місцем знаходження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою:

АДРЕСА_2 .

Під час проведення обшуку у зазначеному приміщенні було виявлено та вилучено:

-Мобільний телефон марки «NOMI» imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 (предмет №1);

-Мобільний телефон марки «SAMSUNG» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 (предмет №2);

-Флеш-носій «GOODRAM» 8 GB чорно-білого кольору (предмет №3).

-Мобільний телефон марки «HUAWEI» кольору хамелеон у неробочому стані (предмет №4);

-Банківська карта «Ощадбанк» НОМЕР_6 (предмет №5);

-Банківська карта «Приватбанк» НОМЕР_7 (предмет №6);

-Банківська карта «Райффайзен Банк» НОМЕР_8 (предмет №7);

-Договір про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження учнями, слухачами ДНЗ «МЕЛІТОПОЛЬСЬКОГО БЦПТО» виробничого навчання та виробничої практики з ОСОБА_4 на 1 арк. (предмет №8);

-Витяг з наказу від 09.01.2024 про прийняття ОСОБА_4 на роботу до Корупціональної КНБ (предмет №9).

23.01.2024 постановою слідчого вказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Під час досудового розслідування встановлено, що вказані предмети перебували у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані вище предмети, вилучені під час проведення обшуку, потребують детального огляду та можливого направлення до експертних установ, з метою проведення відповідних експертиз тощо.

У судове засідання слідчий не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У клопотанні слідчого зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України. Крім того, клопотання до суду направлено поштою 20.11.2023 року, тому слідчий своєчасно, відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді.

Встановлено, що 10.11.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень ст. 128 КК України (кримінальне провадження № 0000562).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є" тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на вищезазначені обставини, надані до клопотання докази, досліджені в їх сукупності, а також на те, що слідчим під час розгляду клопотання доведено необхідність накладення арешту на речі, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 про арешт майна в межах досудового розслідування кримінального провадження від 10.11.2023 року за №0000562 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 23.01.2024 року при проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- Мобільний телефон марки «NOMI» imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 ;

- Мобільний телефон марки «SAMSUNG» imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 ;

- Флеш-носій «GOODRAM» 8 GB чорно-білого кольору;

- Мобільний телефон марки «HUAWEI» кольору хамелеон у неробочому стані;

- Банківську карту «Ощадбанк» НОМЕР_6 ;

- Банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_7 ;

- Банківську карту «Райффайзен Банк» НОМЕР_8 ;

- Договір про надання робочих місць або навчально-виробничих ділянок для проходження учнями, слухачами ДНЗ «МЕЛІТОПОЛЬСЬКОГО БЦПТО» виробничого навчання та виробничої практики з ОСОБА_4 на 1 арк.;

- Витяг з наказу від 09.01.2024 про прийняття ОСОБА_4 на роботу до Корупціональної КНБ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя ОСОБА_1