Справа № 198/596/23
Провадження № 1-кп/0198/41/24
У Х В А Л А
05 лютого 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження (на 60 днів) строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, термін дії якого спливає 15 лютого 2024 року.
В обгрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, та їх незаконний збут, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав речовину рослинного походження зеленого кольору масою 7,7044 г та усвідомлюючи, що дана речовина є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, переніс її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначену речовину помістив до прозорого сліп-пакету та незаконно зберігав на території вказаного домоволодіння, з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями Павлоградського району Дніпропетровської області. 13.10.2023 року приблизно о 15 годині 12 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут наркотичних засобів, з корисливої зацікавленості, з метою отримання прибутку, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув продав ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 300 гривень, один прозорий сліп пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, у подрібненому стані, яка є канабісом масою 7,7044 г, що в перерахунку на висушену речовину становить 6,7144 г, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, отримавши за його продаж прибуток. Таким чином, 13.10.2023 року ОСОБА_5 з корисливої зацікавленості, з метою отримання наживи від незаконного продажу наркотичних засобів, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув продав ОСОБА_6 наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 6,7144 г. ( в перерахунку на висушену речовину) отримавши від його продажу прибуток в розмірі 300 гривень. Умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
Крім того, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел направлений на повторне незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, та їх подальший незаконний збут, при невстановлених слідством обставинах незаконно повторно придбав речовину рослинного походження зеленого кольору масою 25,0616 г та усвідомлюючи, що дана речовина є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, переніс її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зазначену речовину помістив до поліетиленового пакету червоного кольору, двох паперових згортків та незаконно повторно зберігав на території вказаного домоволодіння, з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями Павлоградського району Дніпропетровської області. 24.10.2023 року приблизно об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторний незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, з корисливої зацікавленості, з метою отримання прибутку, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , повторно незаконно збув продав ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 300 гривень, один поліетиленовий пакет червоного кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору, у подрібненому стані, та двома паперовими згортками з аналогічною речовиною рослинного походження зеленого кольору, у подрібненому стані, яка є канабісом, загальною масою 25,0616 г, що в перерахунку на висушену речовину становить 23,45 г, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, отримавши за його продаж прибуток. Таким чином, 24.10.2023 року ОСОБА_5 з корисливої зацікавленості, з метою отримання наживи від незаконного продажу наркотичних засобів, повторно незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збув продав ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс загальною масою 23,45 г (в перерахунку на висушену речовину), отримавши від його продажу прибуток в розмірі 300 гривень. Умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинене повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
Прокурор в засіданні зазначив, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків (з якими знайомий).
Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому навели наступні доводи :
-хворіє (в СІЗО стан його здоров`я погіршується), вина не доведена.
З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, а також розглянувши питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд виходить з наступного.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про можливий вплив обвинуваченого на свідків має місце, бо станом на 05 лютого 2024 року судовий розгляд кримінального провадження ще не відбувся, свідки ще не допитані в суді (а лише їх допит безпосередньо в суді має значення при прийнятті рішення по справі), анкетні дані свідків відомі обвинуваченому, а отже у обвинуваченого наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на них.
Також суд приймає до уваги те, що особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Крім цього обвинувачений до взяття під варту не мав офіційного місця роботи, будь-якого постійного джерела доходів, не одружений, що вказує на відсутність в нього стійких соціальних зв`язків. Враховуючи вищевказане, а також обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа (умисний, тяжкий, корисливий), існує реальний ризик залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.
Зважаючи на те, що обвинуваченому ставиться у вину вчинення двої епізодів збуту наркотичних засобів, суд приходить до висновку про цілком ймовірне існування ризику вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний/обвинувачений може ухилитись від слідства. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».
З огляду на вказане, суд вважає, що тяжкістю покарання в сукупності з даними про особу обвинуваченого підтверджується існування ризику ймовірності його переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Також, суд враховує репутацію обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та законних джерел доходів, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Таким чином, з огляду на зазначені обставини, враховуючи особу обвинуваченого (у тому числі те, що він є повнолітнім) та зважаючи на суспільний інтерес, враховуючи наявні ризики, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і домашній арешт, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, на даний час не зможе запобігти вищевказаним ризикам переховування обвинуваченого від суду, впливу на свідків та не гарантуватиме належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 314, 315, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити щодо обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 02 квітня 2024 року включно (до 24 год.).
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави обвинувачений ОСОБА_5 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) Прибувати за кожною вимогою до суду; 2) Не відлучатися без дозволу суду з смт. Юр`ївка, Дніпропетровська область; 3) повідомляти суд про зміну місця проживання; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд на Україну.
В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків не може перевищувати двох місяців.
У випадку невиконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Суддя Михайло БІЛИНСЬКИЙ