В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0000149 від 04.07.2023 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бердичів Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.04.2012 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 13.02.2013 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 25.06.2013 Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднане покарання за вироком Бердичівського міського суду Житомирської області від 13.02.2013 року, кінцеве покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, відбував покарання у Вольнянській виправній колонії Запорізької області №20 та 25.06.2014 звільнений на підставі постанови Вольнянського районного суду Запорізької області від 17.06.2014 року на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію»; 13.01.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, відбував покарання у Райківскій виправній колонії Житомирської області №73, звільнений 13.07.2018 року по відбуттю строку покарання; 06.05.2019 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 345, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з 16.04.2021 року відбував покарання у Державній установі «Райківська ВК (№73)», звільнений 21.06.2023 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 06.05.2019 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 345, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 21.06.2023 року по відбуттю строку покарання, вчинив новий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , 04.07.2023, приблизно о 01 год. 08 хв., перебуваючи у приміщенні касової зали №4 залізничного вокзалу «Центральний», який знаходиться за адресою: м. Київ, пл.Вокзальна, 1, в комірці із спеціальним зарядним пристроєм помітив мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi Note 9 Pro 6/64Gb, синього кольору з IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , із захисним склом на дисплеї, в якому було встановлено sim-карту мобільного оператора «Київстар» із номером: НОМЕР_3 , в чорному чохлі, під яким знаходився паспорт громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_4 , виданий 22.11.2019, органом №2125 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належать ОСОБА_7 , і в цей момент у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілого ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викраденнячужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , 04.07.2023, приблизно о 01 год. 16 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою,усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник мобільного телефону спить, просунув руку у відкриту комірку, від`єднав від зарядного пристрою телефонмарки «Xiaomi» Redmi Note 9 Pro 6/64Gb, синього кольору з IMEI1: НОМЕР_5 , IMЕІ2: НОМЕР_2 , із захисним склом на дисплеї, вартість якого, згідно з висновком експерта №CE-19/111-23/34762-ТВ від 14.07.2023 становить 5538,00 грн., в якому було встановлено sіm-карту мобільного оператора «Київстар» із номером: НОМЕР_3 , в чорному чохлі, під яким знаходився паспорт громадянина України (ID-картка) № НОМЕР_4 , виданий 22.11.2019, органом №2125 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та сховав у рюкзак червоного кольору знадписом «Соса Соla», який знаходився при ньому.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення залізничного вокзалу «Центральний» та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 5538,00 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст.325 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та вирішив проводити судовий розгляд без потерпілого.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив вищенаведені обставини, а також підтвердив, що на початку липня 2023 року у м. Києві на території залізничного вокзалу викрав мобільний телефон у потерпілого, який спав.

Також ОСОБА_5 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (тяжкий злочин), відсутність фактичної завданої злочином майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 , особу винного, який під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризувався із нейтральної сторони.

Виходячи з пп.1, 5 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 , вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок скрутного матеріального становища.

Обставин, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Як передбачено ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з цим суд також враховує, що відомості про працевлаштування, інше джерело доходу, утриманців щодо ОСОБА_5 відсутні, був раніше неодноразово засуджений, останній раз 06.05.2019 Бердичівським міським судом Житомирської області за ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 345, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 21.06.2023 року по відбуттю строку покарання, отже, суд доходить висновку, що лише фактичне відбування ОСОБА_5 покарання в умовах ізоляції здатне досягти мети покарання як кари, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, встановленої ч.4 ст.185 КК України, визначений вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

За вищевказаних обставин суд також вважає, що щире каяття з боку обвинуваченого істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому підстав для застосування стст.69,75 КК України судом не встановлено.

Суд також доходить висновку про наявність підстав залишити в силі обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування проводилася експертиза:

- висновок експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-23/34762-ТВ від 14.07.2023 року, вартість проведеної судової експертизи становить 956,00 грн., що у відповідності до вимог ст.122 КПК України є процесуальними витратами.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 956,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.2, 63, 65-67, 186 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяця.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання, тобто з 04.07.2023 року.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.07.2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» Redmi Note 9 Pro 6/64Gb, синього кольору з IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , із захисним склом на дисплеї - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- sim-карту мобільного оператора «Київстар» із номером: НОМЕР_3 , чорний чохол - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- лазерний диск «Verbatim DVD+R №ZE6396-DVR-T74D» - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість документально підтверджених витрат на залучення експерта в розмірі 956,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1