Справа № 526/3340/23
Провадження № 1-кп/526/494/2023

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000174 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодружений, освіта повна загальна середня, громадянин України, не працює,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

в 2021 році, у невстановленому дізнанням місці та часі, у ОСОБА_4 , не маючи на те законних підстав, виник злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення, яке видається установою відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, а саме посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, до якого будуть внесені завідомо неправдиві відомості з метою його подальшого використання для керування транспортними засобами.

В подальшому в 2021 році ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому дізнанням місці, не маючи на те законних підстав, реалізуючи свій злочинний умисел, сприяв з корисливих мотивів вчиненню невстановленою дізнанням особою кримінального правопорушення шляхом надання їй власних анкетних даних, а саме: фото паспорту на власне ім`я та власне фото для виготовлення завідомо підробленого посвідчення, яке видається установою відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання такого документа, а саме посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» № 844 від 16.09.2020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу України, до якого будуть внесені завідомо неправдиві відомості з метою його подальшого використання для керування транспортними засобами.

Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_4 , будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, що є офіційним документом та надає право на керування транспортним засобом відповідних категорій і видається у встановленому законом порядку територіальним сервісним центром МВС України, з метою ухилення від отримання в установленому порядку посвідчення водія за не встановлених дізнанням обставин, 27.08.2021 придбав за грошові кошти в розмірі 6000 грн., у невстановленої дізнанням особи, через соціальну інтернет мережу, завідомо підроблене посвідчення водія, на пластиковій основі, категорії «В», серія НОМЕР_1 , заповнене завідомо неправдиво на його ім`я, згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України№СЕ-19/117-23/13618-ДД від 13.09.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи документа вилученого у ОСОБА_4 бланк посвідчення водія із зазначенням серії « НОМЕР_2 » та номеру « НОМЕР_3 »з вихідними типографськими даними «ПК» «Україна» Зам. 21-3230.2021 р. III кв.», який заповнений на ім?я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

У подальшому, 29.08.2023 близького 10 години ОСОБА_4 з метою обміну посвідчення водія НОМЕР_4 , строк дії якого закінчився 27.08.2023, звернувся до адміністратора ТСЦ 5345 ОСОБА_5 , продемонструвавши вказаній працівниці завідомо підроблений документ під назвою «посвідчення водія» на своє ім`я з ідентифікаційними позначеннями: « НОМЕР_4 », дата видачі «27.08.2021», тим самим такими діями використав його.

За змістом отриманого вказаного документа ОСОБА_4 нібито отримав і має право на керування транспортними засобами категорії «В» (автомобілями масою до 3500 кг і з кількістю пасажирських місць до 8 (не рахуючи водія) на підставі рішення ТСЦ 5154 місце знаходження м.Одеса, вул. Аеропортівська, 27/1, що не відповідає дійсності. Насправді ні ТСЦ № 5154, ні будь-який інший уповноважений державний орган ніколи будь-яких документів про надання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на керування транспортними засобами категорії «В» не видавав, такого права громадянин ніколи не отримував і не має, відповідні іспити у компетентних органах ОСОБА_4 взагалі не здавав.

Однак, будучи достеменно обізнаним з цим фактом, ОСОБА_4 вирішив використовувати зазначений вище завідомо підроблений документ при зверненні до ТСЦ 5345.

Цього ж дня через відсутність у державних інформаційних базах відомостей про видачу ОСОБА_4 посвідчення водія працівниками Національної поліції зазначений вище документ було вилучено та у подальшому у ході дізнання досліджено експертним відповідно до кримінального процесуального законодавства України.

Згідно висновку експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України№СЕ-19/117-23/13618-ДД від 13.09.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи документа вилученого у ОСОБА_4 бланк посвідчення водія із зазначенням серії « НОМЕР_2 » та номеру « НОМЕР_3 »з вихідними типографськими даними «ПК» «Україна» ІНФОРМАЦІЯ_2 кв.», який заповнений на ім?я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

Суд визнає винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України і кваліфікує його дії як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою використання, а також у використанні завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні проступків визнав, підтвердив фактичні обставини справи та повідомив, що він ніколи не проходив курси аби отримати посвідчення водія, а вирішив їх придбати через мережу Інтернет. При обміні у територіальному центрі виявилось, що вони підроблені.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, так як фактичні обставини справи ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються і при відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є проступком та особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, працює за трудовими угодами і має з них самостійний дохід, тому вважає, що для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає, що з ОСОБА_4 слід стягти на користь держави витрати за проведену у справі судово-технічну експертизу.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

- ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст.358 КК України та призначити покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.та за ч.4 ст.358 КК України призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю кримінальних правопорушеньпризначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_4 виданого ТСЦ №5154 - знищити, довідку ТСЦ №8044, за підписом начальника ОСОБА_6 , видана для ОСОБА_4 , свідоцтво з підписом ОСОБА_7 , серії НОМЕР_5 про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягти з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово технічної експертизи в сумі 1673 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1