Справа № 503/780/23
Провадження №1-кп/503/53/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

проводячи підготовче судове засідання в залі суду в м. Кодима у судовому провадженні за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 08.01.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гудермес, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 ч.1, 191 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла особа КП «Облтрансбуд», представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6 , цивільний відповідач ТОВ «Будівельна компанія «АВРА», секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

В провадження суду перебуває вище вказане судове провадження, яке 29.06.2023 року надійшло від Подільської окружної прокуратури з обвинувальним актом.

При цьому, судом було встановлено, що інкриміновані у змісті обвинувального акту діяння було вчинено у серпні-вересні 2017 року, а тому з того часу до надходження обвинувального акту на розгляд суду минуло вже більше п`яти років.

У зв`язку з чим судом під час проведення підготовчого судового засідання було виконано вимоги ч.2-3 ст. 285 КПК України щодо роз`яснення обвинуваченому можливості закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 , який приймав участь в підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення Приморського районного суду м. Одеси (дистанційне судове провадження), надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності із зазначеної вище підстави та закриття кримінального провадження.

У зв`язку з чим судом на розгляд було поставлено питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за спливом строку давності та у зв`язку з цим закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого КП «Облтрансбуд» ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого судового засідання як потерпіла особа так і її представник були належним чином повідомлені у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 КПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить як поштові рекомендовані відправлення № 547 та № 580 із судовими повістками про виклик для потерпілого і його представника так і довідки (а.п.150, 156) про результати доставки судових повісток у вигляді SMS-повідомлення і повідомлення у додаток «Viber» на номери телефонів, які зазначені для зв`язку з даним товариством у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.п.111). При цьому, пункт 2 ч.3 ст. 56 КПК України відносить участь потерпілого у судовому провадженні до його прав, а не його обов`язку. Таким чином суд вважає, що ним були вжиті передбачені КПК України засоби виклику та сприяння явці даного потерпілого в судові засідання та, враховуючи те, що представник потерпілого у підготовчі судові засідання не з`являвся, поштові повідомлення не отримував, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження суд дійшов висновку про необхідність завершення розгляду кримінального провадження. Аналогічний за своєю суттю висновок викладений у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 219/10727/2013-к (провадження № 51-707км20), якого також дотримано в постановах від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к (провадження № 51-380км17), від 15 травня 2018 року у справі № 632/2055/15-к (провадження № 51-149км18), 27 червня 2018 року у справі № 757/666/17-к (провадження № 51-2244км18) та 01 червня 2022 року у справі № 466/6117/20 (провадження № 51-4896 км 21), та полягає в тому, що направлення поштою повістки про виклик є належним повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Захисник адвокат ОСОБА_6 , який приймав участь в підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення Приморського районного суду м. Одеси (дистанційне судове провадження), вважав наявними підстави для звільнення свого підзахисного від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Будівельна компанія «АВРА» в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце підготовчого судового засідання цивільний відповідач був належним чином повідомлений у відповідності до вимог ч.1 ст. 135 КПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить як поштове рекомендоване відправлення № 598 із судовою повісткою про виклик так і довідка (а.п.151) про доставку 07.11.2023 року судової повістки у вигляді повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону, який зазначений для зв`язку з даним товариством у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.п.110).

Заслухавши думку учасників судового провадження, які були прибули в підготовче судове засідання, суд встановив наступне.

Діяння інкриміновані у змісті обвинувального акту мали місце у серпні-вересні 2017 року, тобто вже більше п`яти років тому.

Протягом проведення досудового розслідування перебіг строків давності із процесуальних підстав не зупинявся та не переривався, про що свідчить зміст реєстру матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акту та відсутність у довідці ІЦ МВС України від 26-27.06.2023 року відомостей про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення яких-небудь інших кримінальних правопорушень, вчинених після інкримінованих діянь у даному кримінальному провадженні.

Водночас, за змістом ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, є кримінальним проступком за який передбачено основне покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 191 КК України, є нетяжким злочином за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно до ч.1-2 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (надалі за текстом Постанова Пленуму ВСУ № 12) зазначено, що у Загальній частині КК передбачено випадки звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49).

Крім того, згідно ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, згідно положень пунктів 2-3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі (ч.1 ст. 366 КК України); п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину (ч.2 ст. 191 КК України).

У відповідності до положень ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У відповідності до положень абзацу 5 пункту 2 Постанови Пленуму ВСУ № 12, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення. При цьому, у пункті 1 цієї Постанови Пленуму відзначалось, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

Однак, Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 566/554/16-к (провадження № 51-2110км19), зазначено позицію за якою визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінально відповідальності на підставі статті 49 КК, а тому за наявності відповідної підстави суд незалежно від визнання особою вини має звільнити її від кримінальної відповідальності.

В свою чергу, згідно ч.6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки суду

щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності:

Таким чином суд при вирішенні питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності застосовує вище згаданий висновок, викладений в постанові Верховного Суду, за яким для вирішення цього питання не потрібне визнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованих йому діяннях.

Ураховуючи зазначене та надану обвинуваченим згоду суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

щодо кримінального провадження:

Згідно пункту 1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, згідно пункту 2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тому суд вважає за необхідне закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

щодо цивільного позову у кримінальному провадженні:

При цьому, положення ч.1 ст. 129 КПК України передбачають, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Таким чином чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено вирішення позову у випадку закриття кримінального провадження.

Водночас, згідно положень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року № 3, у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди У цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

У зв`язку з чим суд вважає, що поданий прокурором в інтересах держави в особі потерпілого цивільний позов (а.п.29-43) підлягає залишенню судом без розгляду.

щодо арешту майна:

Відповідно до змісту реєстру матеріалів досудового розслідування (а.п.25), який доданий до обвинувального акту, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 19.04.2019 року накладався арешт на майно.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку з чим арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 19.04.2019 року, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 110, 174, 284-286, 369, 371-372 КПК України, ст. 12, 49 КК України, суд

постановив:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 ч.1, 191 ч.2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_3 закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі комунального підприємства «Облтрансбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АВРА» про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Кодимського районного суду Одеської області від 19.04.2019 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвали, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1