н/п 1-кп/174/68/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000057 від 24.09.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Катеринопіль Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, одружений, освіта професійно-технічна, не працює, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 23.09.2023, близько 20:15 год., знаходився навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де також знаходився потерпілий ОСОБА_4 , в ході швидкоплинного діалогу з яким у ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

У той же день, тобто 23.09.2023, близько 20:18 год., ОСОБА_6 продовжуючи знаходитись навпроти першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятись, перебуваючи в положенні навпроти, стоячи обличчям до ОСОБА_4 та знаходячись у безпосередній близькості, приблизно на відстані витягнутої руки, кулаками лівої та правої рук, почергово наніс не менше 3-х ударів в область обличчя з лівої та правої сторони та голови в правій тім`яній ділянці, спричинивши ОСОБА_4 фізичного болю, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 не втримався на ногах, впав на землю, вдарившись при цьому обома ліктями та правим коліном та на деякий час втратив свідомість, після чого ОСОБА_6 не зупиняючись на досягнутому, сів на ОСОБА_4 зверху та кулаками лівої і правої рук, почергово, наніс не менше 2-х ударів в область обличчя в ділянку носу та щелепи, після чого ОСОБА_6 підвівся та втік з місця події до протилежного будинку.

Таким чином, ОСОБА_6 навмисно спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, раною на шкірі в ділянці верхньої щелепи у лівого крила носу, синців на шкірі верхніх та нижніх повік обох очей, які згідно з п.п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я за критерієм тривалості розладу здоров`я понад шести діб, але не більше 21 доби; у вигляді синця на шкірі голови в правій тім`яній ділянці, саден в ділянках обох ліктьових суглобів, на шкірі в ділянці правого колінного суглобу з переходом на шкіру передньої поверхні правої гомілки, які згідно п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які могли утворитись від не менш ніж п`яти-шестикратної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі об такий (такі).

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 02 листопада 2023 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_6 , з участю захисника ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_6 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 , обставини, яка пом`якшує його покарання, якою є щире каяття та покарання, яке він повинен понести за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок). В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 23.09.2023, близько 20.00 год., приїхав до будинку АДРЕСА_3 , де біля першого під`їзду зустрів потерпілого ОСОБА_4 з яким виникла сварка, в ході якої наніс йому 2-3 удари кулаком руки в обличчя, після чого він впав на землю. Сів на нього зверху та наніс ще 2 удари в область носу та щелепи. З кваліфікацією його дій згоден, у вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, пояснив, що угода відповідає вимогам КК України та КПК України та інтересам суспільства, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав надану ним прокурору згоду на укладення угоди та не заперечує щодо її затвердження судом.

Захисник ОСОБА_5 угоду підтримав, мотивуючи тим, що угода обвинуваченим укладена свідомо, наслідки укладення угоди він розуміє, узгоджене покарання в змозі виконати реально, тому просить угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005), а також враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обставину, яка пом`якшує його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває, одружений, має на утримані малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.46,47,49,50,51,52).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази по справі: 3 оптичні диски формату DVD-R з відеозаписами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 (а.с.35,39,41), оптичний диск формату DVD-R з відеозаписом з камер відеоспостереження (а.с.37) слід зберігати в матеріалах справи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472, 473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 листопада 2023 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Речові докази по справі: 3 оптичні диски формату DVD-R з відеозаписами слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , оптичний диск формату DVD-R з відеозаписом з камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах справи.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1