Справа № 446/1785/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька кримінальне провадження № 0000035 від 28.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Стрептів Кам`янка-Бузького району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, відповідно до ст.89 КК Україн раніше не судимого,

в скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , як встановлено досудовим розслідуванням, будучи батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вимоги ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, достовірно знаючи, що згідно виконавчого листа № 2-104 від 12.04.2011 року виданого Новгородківським районним судом Кіровоградської області, на підставі якого державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кам`янка-Бузького районного управління юстиції 19 липня 2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 33502454, він зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2011 до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_4 , знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи змогу отримувати стабільний заробіток та сплачувати аліменти, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та допустив заборгованість зі сплати аліментів за період часу з 01.02.2021 по 01.07.2023 на загальну суму 86909, 88 гривень (вісімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`ять гривень вісімдесят вісім копійок), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України визнав повністю, визнавши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся в скоєному.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки ОСОБА_4 визнав свою провину, то судом справу розглянуто в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , суд вважає, що вина обвинуваченого доказана та його дії вірно кваліфіковані на досудовому слідстві за ч.1 ст.164 КК України, оскільки останній злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу підсудного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, дані про особу і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України повне визнання вини та щире розкаяння в скоєному кримінальному правопорушенні, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 164 КК України у вигляді громадських робіт. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати по даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок складений та надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1