ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/399/24 Провадження 1-кп/636/757/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000395, внесеному 23 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, стосовно обвинуваченого

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісаєве Миколаївського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 на посаді водія-механіка евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення танкового батальйону, у військовому званні «солдат», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_2 з клопотанням прокурора ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

-письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

-матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_2 не затримувався.

Судом встановлено, що згідно з витягом із наказу т.в.о. начальника стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 № 15 від 09.03.2023 військовослужбовець солдат ОСОБА_2 , призначений на посаду водія-механіка евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення танкового батальйону, 09 березня 2023 року приступив до здачі справ та посади, цього ж числа здав та приступив до виконання службових обов`язків.

Проходячи військову службу на посаді солдата водія-механіка евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення танкового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_2 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та скоїв кримінальний проступок, за наступних обставин.

Солдат ОСОБА_2 добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання документу, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, маючи умисел на пособництво у виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою його подальшого використання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, серпні 2023 року (більш точний час вчинення кримінального правопорушення не встановлено), знайшов на сайт «Facebook» з продажу посвідчень водія та передав невстановленим у ході досудового розслідування особам свої персональні данні, надав копію паспорту громадянина України на своє ім`я, фотокартку та фото особистого підпису та грошові кошти у сумі 12500 грн. за виготовлення підробленого посвідчення водія та у подальшому у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, в невстановленої досудовим розслідуванням особи отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.08.2023, категорії: «В», «С» на власне ім`я, яке було незаконно виготовлене з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто співучасть в формі пособництва у підробленні водійського посвідчення, яке видається державною установою і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того, солдат ОСОБА_2 , після отримання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.08.2023 року до 23.08.2053 року, категорії: «В», «С» та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.08.2023 року до 23.08.2053 року, категорії: «В», «С» на власне ім`я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом. 22.11.2023 о 13:30 годині, ОСОБА_2 , рухаючись автомобілем «Citroen JUMPER», д.н.з: НОМЕР_3 за адресою: Харківська область, Чугуївський район, автодорога «Київ-Харків-Довжанський», біля села Коробочкино, блокпост «Джерело», був зупинений співробітниками поліції у зв`язку з перевіркою документів, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", для перевірки документів. Під час перевірки документів ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений офіційний документ- посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.08.2023 року до 23.08.2053 року, категорії: «В», «С» на власне ім`я. Згідно висновку № СЕ-19/121-23/27571-ДД від 30.11.2023 бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Підозрюваний ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідженням доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При вирішенні питання про вид та міру покарання підозрюваному ОСОБА_2 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду власних дій, наявності відчуття жалю за вчинене, розуміння наслідків своїх дій.

Обставин, що обтяжують покарання винного, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , а саме: що він є громадянином України, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно, має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, віднесених законодавством до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєних кримінальних проступків та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання: за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає ОСОБА_2 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/27571-ДД від 30.11.2023 в сумі 1434,00 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень;

-ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-посвідчення водія серія НОМЕР_2 видане 23.08.2023, категорії «В»,«С» на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-CD-R диск на якому знаходиться один фрагмент відеозапису - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/27571-ДД від 30.11.2023 в сумі 1434,00 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) гривні в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На підставі ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя