УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/12544/23

Провадження № 1-кс/712/5586/23

16 листопада 2023 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси внесене в кримінальному провадженні № 0000132, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2023 року за ч. 2 ст. 369-2 КК України клопотання т.в.о. начальника відділення розслідування злочинів вчинених у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. начальника відділення розслідування злочинів вчинених у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що у провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 25.10.2023 за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України, який затверджено Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, на території України, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 16.11.2023.

Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 18-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань, зокрема щодо організації та проведення медичного огляду осіб, які перебувають на військовому обліку призовників та досягли 27-річного віку, взяття їх на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Слідством установлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, про введення на території України правового режиму воєнного стану, оголошення загальної мобілізації та здійснення призову військовозобов`язаних і резервістів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисних мотивів, висловив пропозицію, обіцянку та одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду за вплив на невстановлених в ході досудового розслідування лікарів та працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виготовлення необхідних підробних медичних документів та прийняття рішення на їх підставі про визнання ОСОБА_8 непридатним для проходження військової служби.

Так, ОСОБА_5 , 19.10.2023, у денний час доби, більш точного часу не встановлено, перебуваючи в АДРЕСА_1 , під час зустрічі з ОСОБА_8 , який отримав повістку із необхідністю з`явитись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в зв`язку із оголошеною мобілізацією населення, повідомив, що має знайомих серед службових осіб медичних закладів м. Черкаси, а також ІНФОРМАЦІЯ_1 , та має вплив на останніх з можливістю виготовлення необхідних медичних документів, які можуть стати підставою для прийняття рішення про непридатність до військової служби за станом здоров`я, для чого необхідно надати грошові кошти у сумі 4 500 доларів США.

У подальшому, 30.10.2023 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Лимон», який розташований за адресою м. Черкаси, вул. Пушкіна, 100, при зустрічі з ОСОБА_8 повідомив останньому, що за вирішення питання про зняття з військового обліку необхідно передати суму в розмірі 7500 доларів США та що він дізнається, скільки необхідно передати відразу, а скільки у подальшому.

31.10.2023 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля свого місця проживання за адресою АДРЕСА_2 , при зустрічі з ОСОБА_8 , повідомив останньому, що йому необхідно передати частину обумовленої раніше суми у розмірі 7500 доларів США, а саме 4000 доларів США, для початку.

Після цього, 14.11.2023 близько 11 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Черкаси по вул. Лесі Українки, 21, діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, отримав від ОСОБА_8 , який надав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, грошові кошти в сумі 4000 доларів США, як частину неправомірної вигоди, за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виготовлення та видачу медичних документів, які будуть підставою для виготовлення документів про непридатність до військової служби за станом здоров`я ОСОБА_8 , що надасть змогу останньому у подальшому безперешкодно ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації.

14.11.2023 о 14 год. 54 хв. на автостоянці поблизу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Черкаси, громадянин України, адреса проживання: АДРЕСА_3 , тимчасово не працюючого, раніше судимого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2022 за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-4 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 37400 гривень

14.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме у пропозиції, обіцянці та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_8 від 25.10.2023, 07.11.2023, 14.11.2023; протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів від 14.11.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від 14.11.2023, протоколом обшуку автомобіля Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_1 від 14.11.2023; іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, який відповідно до ч. 2 ст. 369-2 КК України карається покаранням у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Метою застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що негативно відобразиться на повноті та достовірності досудового розслідування.

Так, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційними кримінальними правопорушеннями, що унеможливлює, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, застосування іспитового строку.

Характер інкримінованого правопорушення пов`язаний з корисливою спрямованістю. Санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування.

Крім того, ОСОБА_5 на даний час офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного, які лише підвищують ризик переховування, має не зняту та не погашену судимість.

Усвідомлюючи тяжкість покарання ОСОБА_5 може використати наявні у нього засоби та можливості (наявність двох паспортів гр. України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 дійний до 09.10.2024, № НОМЕР_3 дійсний до 15.01.2028) для переховування від правоохоронних органів і суду, у тому числі, може покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки є інвалідом 2 групи та має право виїзду за кордон.

Крім того, перебуваючи на волі та використовуючи свої зв`язки з працівниками у різних сферах діяльності на що він неодноразово наголошував заявнику ОСОБА_8 , що дійсно має таких знайомих, останні в подальшому можуть безперешкодно чинити тиск на основного свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , а також інших свідків сторони обвинувачення у провадженні.

Відтак, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, ознайомившись зі змістом їх показань, протоколи допиту яких є у додатках до клопотання про застосування запобіжного заходу, а також з іншими зібраними доказами, останній матиме можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності самостійно або за допомогою третіх осіб впливати на них.

Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, перебуваючи на волі та продовжуючи використовувати свої зв`язки у різних сферах діяльності може вчинити інший злочин, у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг про що свідчить той факт, що останній був раніше судимим вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2022 за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 368-4 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 37400 гривень. Вказаним вироком було затверджено угоду про визнання винуватості у якій ОСОБА_5 брав на себе обов`язок не вчиняти злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Крім того, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення пов`язане з допомогою в ухиленні від мобілізації особи в умовах повномасштабної агресії російської федерації, що на даний час викликає підвищений суспільний інтерес.

На підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

При визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу слід врахувати тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального правопорушення, який вчинено під час воєнного стану, та його роль, індивідуальні особливості підозрюваного, майновий та сімейний стан підозрюваного, вчинення повторного кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, розмір отриманої неправомірної вигоди, тому є підстави вважати, що у разі визначення альтернативного запобіжного заходу слід визначити заставу у сумі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (53680 грн).

У відповідності до вимог п. 7 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_5 необхідно покласти на ступні обов`язки на строк не більше двох місяців: 1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його зареєстроване місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_8 та іншими свідками сторони обвинувачення, за винятком участі у слідчих та процесуальних діях; 5) здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задоволити.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані слідчим ризики переховування від слідства, вплив на свідків є припущеннями. Підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, а саме одружений, має нерухоме майно, має на утриманні непрацездатних батьків, у тому числі мати є онкохворою, також має подяки від волонтерських організацій, є інвалідом ІІ групи. Також щодо обгрунтованості підозри вважав імовірною наявність провокацію злочину по відношенню до підозрюваного. Проти задоволення запобіжного заходу у вигляді застави застави не заперечував, щодо обов`язків просив обмеження у виїзді зазначити щодо Черкаської області, з метою забезпечення лікування матері ОСОБА_9 , яка має житло у м.Городищі.

Підозрюваний підтримав захисника та просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження протоколом обшуку від 14.11.2023 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_8 від 25.10.2023, 07.11.2023, 14.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.11.2023 року, протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів від 14.11.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від 14.11.2023, повідомленням про підозру від 14.11.2023 року, протоколом затримання від 14.11.2023 року.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, продовження вчинення злочинів.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, вчиненого у період незнятої та непогашеної судимості, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Суд також враховує, що ризики здійснення підозрюваним спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для продовження запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати нетяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст.177, 178 КПК, суд приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків та виходячи з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у період незнятої і непогашеної судимості за вчинення попереднього кримінального правопорушення.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у забезпеченні розслідування злочину у сфері службової діяльності, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01 січня 2023 року становить 2684 гривні.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним. При визначенні обсягу обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України у разі внесення застави підозрюваним судом враховують доводи сторони захисту щодо потреб останнього у забезпеченні лікування його матері та відповідного виїзду за межі міста Черкаси із забороною виїзду за межі Черкаської області.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м.Черкаси, адреса проживання: АДРЕСА_3 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 14 листопада 2023 року по 12 січня 2024 року включно із можливістю внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на 2 місяці процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за кожною вимогою;

2) не відлучатись за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_8 та іншими свідками сторони обвинувачення, за винятком участі у слідчих та процесуальних діях;

5) здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошений 17 листопада 2023 року