Справа №463/1708/23
Провадження №1-кс/463/9247/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

08 грудня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , заявників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.01.2024 з визначенням розміру застави у розмірі 6 692 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5000 000 гривень, а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Зокрема, інкриміноване ОСОБА_6 у підозру кримінальне правопорушення полягало в тому, що ОСОБА_6 у період з 20.06.2013 по 14.04.2023, перебуваючи на посаді командира військової частини НОМЕР_1 , будучи військовою службовою особою наділеною адміністративно - господарськими обов`язками, діючи із злочинною недбалістю, в умовах воєнного стану, через неналежне виконання своїх службових обов`язків та недбале ставлення до них, усупереч вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вимог ст.ст. 11, 16, 58, 59, 66, 67, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України», п. 2.1, 3.1.9, 3.1.12 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 № 300, підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №169 (далі- Постанова №169) оборонні та публічні закупівлі товарів, робіт і послуг здійснюються без застосування процедур закупівель та спрощених закупівель, визначених Законами України Про публічні закупівлі та Про оборонні закупівлі, вчиняв попередньо дії в межах службових обов`язків, які виконував не так, як того вимагають інтереси служби, не передбачаючи, що в результаті його поведінки може бути завдано шкоду, хоча повинен був і міг це передбачити, не дотримуючись принципів публічних та оборонних закупівель, зокрема, максимальної економії, а також ефективності використання коштів та результативності та не забезпечивши ощадливе витрачання коштів у суворій відповідності із затвердженим кошторисом, 21.04.2022 у Навчальному центрі Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , точний час досудовим розслідуванням не встановлено уклали договір №13/ПММ/3В з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Роботенкс» в особі директора ОСОБА_12 про закупівлю товарів за державні кошти, а саме 72 шт. РГС-50 на загальну суму 64 454 400,00 грн з ПДВ, що значно перевищує середню ринкову вартість РГС-50 станом на 21.04.2022, чим заподіяв військовій частині матеріальної шкоди (збитків) на суму 25 070 400,00 грн.

Згідно поданого клопотання вважає, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належать до категорії тяжкого злочину та за які передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. Обгрунтованість підозри, на думку слідчого за погодженням з прокурором, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбаченіст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, на думку слідчого та прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 , в період з 20.06.2013 по 14.03.2023 перебуваючи на посаді військової частини НОМЕР_1 , а також перебуваючи на даний час на посаді першого заступника голови Золочівської райдержадміністрації, в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, у тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи. Вищевказані обставини, обґрунтовують те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, має реальні підстави та можливості покинути територію України, а також переховуватись на території України.

Вважають, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, крім того з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Оскільки, ОСОБА_6 у силу займаної посади та, будучи колишнім командиром військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість використовувати свій авторитет та здобутий досвід та впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є діючими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 та мешканцями АДРЕСА_2 , де проживає підозрюваний, а також, ще не встановлених та не допитаних на цій стадії досудового розслідування свідків, з числа своїх колишніх колег по роботі та співробітників.

Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Зокрема, знаходячись на волі, ОСОБА_6 зможе впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. Аналогічним чином, ОСОБА_6 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на експертів, які проводять відповідні експертизи. Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

З урахуванням вивченням особи підозрюваного встановлено, що на даний час він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. А тому жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого та прокурора, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним ризикам вважають, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, обгрунтовуючи мотивованість заявленого розміру застави в розмірі 5000 000 гривень, слідчий та прокурор, покликавшись на положення ч. 5 ст. 182 КПК України щодо виключності випадку, зазначили про те, що виходячи з загально визнаної практики, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому враховуючи, що у ОСОБА_6 на праві власності перебувають земельні ділянки площею 2 га, 0,0029 та 0, 1106 га, нежитлове приміщення загальною площею 25, 4 м.кв та житлова квартира загальною площею 43, 4 кв.м., а тому оцінюючи платоспроможність ОСОБА_6 слід врахувати, те, що кримінальне правопорушення вчинене під час виконання службових обов`язків, а матеріальна шкода (збитки), заподіяна унаслідок неправомірних дій підозрюваного військовій частині становить 25 070 400,00 грн., тому необхідно визначити розмір застави ОСОБА_6 більше ніж максимальні межі застави визначені для осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотанні підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просив таке задовольнити. На спростовання зазначених стороною захисту в судовому засіданні заперечень наголосив суду на наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в діях підозрюваного, як підстави для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Захисники підозрюваного в судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили та просили відмовити в задоволенні такого в повному обсязі з підстав його необгрунтованості та безпідставності. Пояснили, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра не є обґрунтованою та в його діях відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому вважають, що відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного будь-якого запобіжного заходу. На підтвердження вказаних покликань також подали суду відповідні письмові заперечення із доданими до них письмовими документами, які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Підозрюваний підтримав думку захисників та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. З урахуванням викладених в судовому засіданні оставин вважає, що пред`явлена йому підозра є необґрунтованою, так як відповідного кримінального правопорушення не вчиняв, а тому відсутні підстави для застосування до нього запобіжного заходу, в тому числі найжорсткішого у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судовому засіданні подані заяви про особисту поруку за підозрюваного ОСОБА_6 підтримали. Пояснили, що їх статус у суспільстві та заслуги перед державою, свідчить про те, що вони є особами, яку заслуговують на довіру, а відтак можуть бути поручителями за підозрюваного ОСОБА_6 та поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Додали, що їм відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого за погодженням з прокурором підлягає до часткового задоволення, а в задоволенні клопотань про особисту поруку за підозрюваного ОСОБА_6 слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищезазначені положення ст.177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного у даній справі суд враховує наступне.

Слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 17.01.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченог ч. 4 ст. 425 КК України.

14 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 425 КК України - у недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: - рапортом про виявлення кримінального правопорушення; - матеріалами виконаного доручення; - протоколами огляду речей та документів; - висновком за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1897-Е від 23.06.2023; - довідкою (висновком) перевірки спеціаліста Західного офісу Держаудислужби від 03.10.2023; - допитами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ; - іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Оцінюючи зазначені слідчим в клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає доведеними в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, усіх свідків.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про доведеність слідчим за погодженням з прокурором наявності підстав, передбачених ч.2 ст.177 КПК України, для застосування запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваної, передбачених ст.177 КПК України.

Поряд з цим, відповідно до положень ст.178 КПК України, яка закріплює обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд на виконання закріпленого в ст.178 КПК України обов`язку щодо оцінки в сукупності всіх обставин при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 відповідного виду запобіжного заходу суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Поряд з наявністю обґрунтованої підозри та ризиків в діях підозрюваного, суд також враховує при визначенні підозрюваному виду запобіжного заходу міцність соціальних зв`язків підозрюваного, репутацію та бойові заслуги, що стверджується копіями подяк та нагород, майновий стан підозрюваного та відсутність попередніх судимостей, а тому з урахуванням наведеного суд вважає недоведеним прокурором у відповідності до вимог ч.1 ст.183КПК України необхідності застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, урішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною не лише із вчиненим особою діянням та наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а також із матеріальним становищем особи, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про її особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумівдля працездатнихосіб, що становить 161 040,00 грн. з покладенням на підозрюваго ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку із наведеним вище суд в задовленні заяв ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про особисту поруку за підозрюваного ОСОБА_6 відмовляє.

Керуючись вимогами статей 177,178,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_10 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумівдля працездатних осіб, що становить 161 040,00 грн. (сто шістдесят одна тисяча сорок гривень нуль копійок).

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків становить: з моменту проголошення ухвали суду 08.12.2023 року до 14.01.2024 року включно.

В решті клопотання відмовити.

В заявах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про особисту поруку за підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1