Справа № 464/6312/21
пр.№ 1-і/464/2/24
У Х В А Л А

14 лютого 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000071 від 28.08.2021 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст.345 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.345 КК України,-

встановив:

в провадженні Сихівського районного суду м. Львова (головучий суддя ОСОБА_8 ) перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 клопотання, у зв`язку із відсутністю судді ОСОБА_8 через хворобу, передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд таке задовольнити, продовжити обвинуваченим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_4 заперечила щодо клопотання прокурора, вважає, що на даний час перестали існувати ризики, прокурором порушено строки подання клопотання до суду, вказана справа перебуває на стадії дебатів, а тому просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, покликаючись на відсутність ризиків, просила врахувати, що обвинувачений вину визнав, шкода відшкодована, примирився з потерпілим, має на утриманні дитину, дружину та матір. Просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою або визначити заставу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, захисників та обвинувачених, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 4 ст. 174 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

При цьому, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 3, 5 вищевказаної норми).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалами Сихівського районного суду м. Львова від 21.12.2023 обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 лютого 2024 року включно без визначення застави.

Вирішуючи питання про продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповіних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, враховуючи дані про його особу, який одружений, має на утриманні дитину, не працює, що свідчить про те, що в нього не має офіційного джерела доходу, без постійного місця проживання у м.Львові та Львівській області, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, а тому усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та встановлені судом при постановленні ухвали від 21.12.2023, у зв`язку із чим є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, враховуючи дані про його особу, вік, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, а саме: ОСОБА_6 неодружений, непрацюючий, має на утриманні малолітнього сина, стан здоров`я, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, на розгляді Стрийського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт відносно нього за ч.2 ст.189 КК України, а тому усі вищевказані обставини у своєму взаємозв`язку дають підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та встановлені судом при постановленні ухвали від 21.12.2023, у зв`язку із чим є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під вартою, застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу за даних обставин буде недоцільним.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Указом Президента України №264/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема востаннє Указом Президента України №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб до 13.05.2024.

Згідно з ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі ухвал Сихівського районного суду м. Львова від 21.12.2023, слід вважати продовженим, строком на 60 (шістдесят) днів.

Учасниками судового провадження не наведено доводів з поданням відповідних доказів щодо будь-якої зміни наведених обставин та таких судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 174, 183,194, 196, 199, 331, 372, 615 КПК України, суд,

постановив:

клопотання задовольнити частково.

У зв`язку із закінченням строку дії ухвал Сихівського районного суду м. Львова від 21.12.2023 у кримінальному провадженні за №0000071 від 28.08.2021 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неможливості розгляду судом, в провадженні котрого перебуває справа, питання в установленому цим Кодексом порядку, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 квітня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копії ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань №19».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1