Справа № 183/9462/23
№ 1-кп/183/1729/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2023 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000446 від 23.03.2023 року за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Качири, Павлодарської обл., Казахстан, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , в період часу з лютого 2022 року по грудень 2022 року, встановити більш точного часу не надалось можливим, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введений на території України (у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України) воєнний стан, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента У країни «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння російській федерації та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб збройних сил російської федерації щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України розмістив на своїй сторінці « ОСОБА_6 », в забороненій соціальній мережі «Однокласники» дописи, переважно за допомогою функції «считает классным» фото- та відеоматеріали проросійських спільнот: «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6». У вказаних матеріалах,згідно з результатами лінгвістичної експертизи від 14.02.2023 вх.55/28-166, наявні ознаки публічного заперечення здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України та публічних закликів до підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України, а також опосередкованих закликів до співпраці з державою-агресором та її збройними формуваннями.

В подальшому, в період часу з 11:20 години по 14:25 годину 11.08.2023 прокурорами Новомосковської окружної прокуратури, спільно з працівниками поліції та СБУ проведено обшук, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих, було виявлено та вилучено мобільний телефон марки DODGEE та безпровідний маршрутизатор марки TP-LINK модель TR-WR740N, крім цього виявлено та вилучено жорсткий диск з системного блоку персонального комп`ютера модель «HD103 SJ» за допомогою якого ОСОБА_5 розповсюджував дописи в мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_5 .

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_5 публічно заперечує здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічно закликає до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території України.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України - публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційною адміністрацією державою-агресором, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України.

При цьому, під час досудового розслідування між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника - адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку 16.08.2023 р. укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої сторони добровільно погодилися на формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 111-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили призначення покарання ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в державних органах влади та місцевого самоврядування строком на десять років.

В зазначеній угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості з обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України за вище викладених обставин, просив суд затвердити укладену ним угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що він повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів .

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч. 5 ст. 469 КПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у публічному запереченні громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційною адміністрацією державою-агресором, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями, до невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_5 зрозумілі наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дочку, раніше не судимий.

Санкцією ч. 1 ст. 111-1 КК України передбачене покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, приймаючи до уваги особу винного, суд вважає правомірним узгодження сторонами угоди покарання в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Отже, зміст укладеної сторонами угоди про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України та вимогам кримінального кодексу України (щодо призначення покарання), не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 16 серпня 2023 року про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000446 від 23.03.2023 р. між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 ..

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати посади в державних органах влади та місцевого самоврядування строком на десять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: безпровідний маршрутизатор TP-LINK, модель TP-WR740N, мобільний телефон марки «DODGEE», жорсткий диск з комп`ютерного системного блоку «НР103SJ» - повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1