Справа № 405/7642/23
провадження № 1-кс/405/3500/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2024 м. Кропивницький

cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 року до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого УСБУ в Кіровоградській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування поданої скарги заявниця вказала, що 09.10.2023 року вона звернулася із заявою про вчинення злочину до керівника УСБУ в Кіровоградській області, відповідно до якої просила внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте її заяву задоволено не було, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені не були.

Заявниця викликалася до суду на 23.10.2023 року, про що свідчить довідка про доставку на вказану дату SMS, на 07.11.2023 року, 16.11.2023 року, 07.12.2023 року, 13.12.2023 року, 26.12.2023 року, 03.01.2024 року, 12.01.2024 року, проте у призначені до розгляду скарги дні та час у судові засіданні не з`являлася, причини неявки не повідомляла.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Згідно з ч. ч. 2, 3 статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до поданої до суду скарги зазначила, що за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 прописана, але не проживає, номер телефона або адресу електронної пошти для зв`язку не зазначила, при цьому просила вручати їй поштову кореспонденцію особисто. Про відсутність фактичного її місця проживання та будь-яких засобів зв`язку заявниця повідомляла й УСБУ в Кіровоградській області, у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 09.10.2023 року.

07 та 08. 11.2023 року заявниця звернулася до суду, пред`явила вимогу щодо ознайомлення її з матеріалами справи, з якими знайомитися відмовилася, а у призначений до розгляду день та час у судове засідання не з`явилася. В заяві вказала, що вона за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 прописана, але тимчасово не проживає, просила вручати їй поштову кореспонденцію особисто. Інформації щодо засобів зв`язку суду не надала. Від отримання судової повістки відмовилася, про що свідчить складена секретарем судового засідання довідка (а.с.18).

26.12.2023 року безпосередньо в приміщенні суду отримала судову повістку, за що викликала екіпаж поліції на помічника судді та подала до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с 30).

03.01.2024 року та 12.01.2024 року у судові засідання, про призначення яких була повідомлена вчасно і належним чином не з`явилася, про поважність причини неявки не повідомила.

Таким чином слідчим суддею відмічається, що заявниця є ініціатором судового розгляду скарги. Судові засідання у даній справі призначалися систематично та не одноразово. Крім того, на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/assignments/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дати та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні. Заявниця у судові засідання тривалий час не з`являлася, причини неявки до суду не повідомляла, однак про день, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, у тому числі й під особистий підпис безпосередньо в суді.

Більш того, заявниця насамперед мала активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права та процесуальні обов`язки. При цьому визначальними процесуальними обов`язками заявниці є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді судової справи. Але на протязі тривалого часу заявниця станом розгляду її скарги не цікавилася, що свідчить про втрату нею інтересу до судового розгляду скарги.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вбачає наявність у діях заявниці зловживання своїми правами, що має своїм наслідком безпідставне затягування процесу.

З урахуванням зазначеного, дослідивши матеріали скарги, з метою дотримання розумних строків, відповідно до ст. 28 КПК України, слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.

З матеріалів даної скарги вбачається, що подана 09.10. 2023 року до УСБУ в Кіровоградській області заява про вчинення злочину, відповідно до якої заявниця просила внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань містить в собі відомості щодо розгляду цивільної справи 397/497/19 та винесеного в даній справі рішення суду суддею Олександрівського районного суду, Кіровоградської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ч.1 ст. 2 КК України).

Згідно з ч. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; розумність строків.

У відповідності до ч. ч. 1 та 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст. 26 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Водночас слідчим суддею відзначається, що згідно ч. ч. 1-3 статті 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Слідчим суддею також відзначається, що дії суддів, пов`язані з відправленням правосуддя повинні розглядатися з урахуванням положень КПК України та Закону України Про судоустрій і статус суддів й не можуть бути безумовною підставою для внесення до ЄРДР відомостей, як відомостей про вчинення суддею кримінального правопорушення. Крім того, відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року, за № 680/28810, до Реєстру вносяться відомості, зокрема про: повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.2 Порядку). Тобто, вищезгаданим Положенням визначено, що до ЄРДР вносяться відомості саме про про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про відмову у задоволенні скарги (п.4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Отже, слідчий суддя дійшов думки про наявність підстав для відмови заявниці в задоволенні скарги.

Враховуючи зазначене вище, керуючись ст. ст. 303-307,309 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4