Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3279/22
номер провадження 1-кс/695/1362/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся з погодженим начальником Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 вiд 27.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів інформації, яка містить охоронювану законом таємницю.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.07.2022 до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в період з 09.07.2022 по 10.07.2022 невідома особа, жіночої статі на ім`я ОСОБА_6 , зателефонувала на мобiльний номер заявниці, представилась працівником « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ввівши в оману, шахрайським шляхом, отримала грошові кошти близько 68 000 грн, iз кредитної картки « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка належить ОСОБА_7 , чим спричинила останній матеріальну школу. Загальна сума завданих збитків становить близько 68 000 грн.

27 липня 2022 року сектором дізнання Золотоніського РВП відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час проведення допиту потерпілоi ОСОБА_5 встановлено, що 09.07.2022 на її мобільний телефон НОМЕР_1 зателефонувала невідома жiнка, з мобільного номеру НОМЕР_2 , яка представилась працівником « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ім`я ОСОБА_8 та нагадала, що потерпіла ніби-то попередньо залишала заявку на підключення акційної пропозиції. Юлія повідомила, що у ОСОБА_9 заблокована кредитна картка № НОМЕР_3 та для її розблокування та підключення акцiйної пропозиції потрібно перерахувати кошти на банківський рахунок № НОМЕР_4 . ОСОБА_9 через свій додаток « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та під керуванням ніби-то працівника банку ОСОБА_10 , почала проводити операції а саме: з своєї банківської картки № НОМЕР_3 перерахувала спочатку 30 536 грн, потім 4 140 грн, потім 9 899 грн, на карту № НОМЕР_4 . Потім потерпіла перерахувала грошові кошти в сумі 22 994 грн з своєї кредитноi картки № НОМЕР_3 на свою картку для виплат № НОМЕР_5 . Потім ОСОБА_6 пояснила, що потрібно перерахувати грошові кошти в сумі 20 000 грн через платіжний термінал IBOX на банківський рахунок № НОМЕР_4 , що в подальшому і зробила потерпіла ОСОБА_9 .

Як зазначено у клопотанні досудовим розслідуванням встановлено, що під час здійснення своїх протиправних дій невстановлена особа використовувала абонентські номери НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 .

Посилаючись на те, що у ході досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження, виникли підстави вважати, що невстановлена особа, яка користується мобільними терміналами з абонентськими номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами потерпілої, та з метою повного, всебічного і об`єктивного розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у отриманні iнформацii та відомостей про з`єднання, інформації щодо абонентів мобільного зв`язку та способи поповнення рахунків по зазначеним номерам телефонів, в період часу з 05.07.2022 по 10.07.2022, дізнавач за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням до суду.

У судове засідання дізнавач та прокурор не прибули, згідно з клопотанням просять розглянути дане клопотання без їх участі.

Представники операторів стільникового зв`язку для розгляду клопотання не з`явилися.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

При цьому ч. 5 ст. 132 КПК України прямо передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

При цьому ч. 2 ст. 160 КПК України передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, відповідно до якої у клопотанні зазначається: значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні (п. 5) та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п.6).

Крім того ст. 162 КПК України визначені речі і документи, які містять охоронювану законом таємницю, до якої, згідно п. 7 вказаної статті, відноситься інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже інформація, доступ до якої просить надати дізнавач є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Разом із тим, досліджуючи вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до переконання, що вимоги норм КПК України дізнавачем виконані не були.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000458 вiд 27.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за фактом звернення потерпілої ОСОБА_9 про те, що невідома особа шахрайським шляхом, зателефонувавши з абонентських номерів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 отримала банківські реквізити карток заявниці, з яких у подальшому було знято грошові кошти на загальну суму 68 000 грн, чим було завдано потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Як зазначено у клопотанні досудовим розслідуванням встановлено, що під час здійснення своїх протиправних дій невідома особа використовувала абонентські номери: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 .

Однак підтвердження того, що саме із цих абонентських номерів телефону було здійснено дзвінки потерпілій в матеріалах клопотання відсутні.

Також слідчий суддя зауважує, що усупереч положенням ст. 160 КПК України дане клопотання не містить жодних обґрунтувань в частині необхідності отримання тимчасового доступу до інформації щодо способів поповнення рахунків по номерам телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 та НОМЕР_9 .

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Необхідно також зазначити, що слідчий суддя не повинен в даному конкретному випадку компенсувати недоліки роботи дізнавача та не виконувати вимоги чинного законодавства України, якими встановлені обов`язкові передумови для задоволення відповідних клопотань, за органи досудового розслідування, та формально підходити до розгляду таких клопотань, та приймати рішення про задоволення клопотань дізнавачів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_11