ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5487/23

Номер провадження 1-кп/495/535/2023

21 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000171 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чусове, Пермської області, з середньотехнічною освітою, працюючого у порту мотористом 1 рівня, одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 року триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 року о 05-00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_6 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Було встановлено, що громадянин України обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, будучи обізнаним щодо розпочатої 24.02.2022 року відкритої збройної агресії Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, в період з 02.04.2022 року по 20.11.2022 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому ноутбук марки «Acer», модель MS2231, серійний номер LXECX0C0049120AEC32000, під`єднаний до мережі Інтернет каналами зв`язку провайдера ТРК «АТВ-плюс», з використанням встановленого в ноутбуці браузера «Yandex» з вбудованим VPN, який дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет сайтах, у тому числі доступ до яких заблоковано Інтернет провайдерами на підставі указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15.05.2017, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_7 », поширив шляхом вподобання для вільного огляду на так званій «Ленте» (публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів) створеної ним сторінки (аккаунта) « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», наступні публікації, попередньо розміщені іншими користувачами:

- 02.04.2022 року поширив шляхом вподобання публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_3 користувачем « ОСОБА_8 », веб-адреса публікації ІНФОРМАЦІЯ_4 наступного змісту: «ДЛЯ ТЕХ КТО НЕ ПОНИМАЕТ ЧТО МЫ ДЕЛАЕМ НА УКРАИНЕ #ХОХЛЫ ВОЗМУЩАЮТСЯ . ВЫ ПРИШЛИ В НАШ ДОМ, ВАС НИКТО НЕ ЗВАЛ, КАКОЕ ВЫ ИМЕЛИ ПРАВО. ИМЕЛИ ПРАВО, ЕСЛИ ИЗ ВАШЕГО ДОМА ЛЕЗУТ ТАРАКАНЫ И ВШИ, ЕСЛИ ИЗ ВАШЕГО ДОМА СМЕРДИТ, ЕСЛИ ЭТО МЕШАЕТ СОСЕДЯМ, ТО ДА, МЫ ИМЕЕМ ПРАВО, ПО ЗАКОНУ ОБЩЕЖИТИЯ, ПРИЙТИ И ОЧИСТИТЬ ВАШ ДОМ ОТ ПАРАЗИТОВ И СМЕРДЯЩЕЙ ТУХЛЯТИНЫ, МЕШАЮЩЕЙ ЖИТЬ ВАШИМ СОСЕДЯМ»;

- 27.05.2022 року поширив шляхом вподобання публікацію, розміщену ІНФОРМАЦІЯ_5 користувачем « ОСОБА_9 », веб-адреса публікації ІНФОРМАЦІЯ_6 наступного змісту: «РОССИЯ БРОСИЛА ВЫЗОВ АМЕРИКЕ! ИДЕТ ВОЙНА ЗА ПЕРЕДЕЛ МИРА, ПРОТИВ ФАШИЗМА, В КОТОРОЙ РОССИЯ ВОЮЕТ ЗА БУДУЩЕЕ СВОИХ ПОКОЛЕНИЙ. БУДЬТЕ МУЖЕСТВЕННЫМИ! ПОДДЕРЖИТЕ СВОЮ РОДИНУ! Z»;

- 20.11.2022 року поділився відеозаписом, розміщеним 20.11.2022 року користувачем « ОСОБА_10 », веб-адреса відеозапису ІНФОРМАЦІЯ_7 на якому особа промовляє наступне: «#Еще одно видео для тех, кто говорит, что войну начала Россия. Войну начала моя любимая Украина, в то время, когда она еще была относительно здорова духовно и умственно. Все началось с ОСОБА_11 , который объявил ОСОБА_12 своей святой горой, который устроил Майдан, потом благополучно его предал, все идеи ОСОБА_13 , в те идеи в которые мы поверили. За это Бог покарал его проказой. Потом пришел маразматик ОСОБА_14 , который цитировал «прощай немытая Россия», по сути даже толком не понимая, что имел ввиду поэт. Ну ему не понять, потому что ОСОБА_14 это просто животное. Теперь, когда пришел этот ущербный шут, Украина практически дошла до предсмертной агонии. Запрет русского языка, улицы в городах и селах центральной Украины начали называться именем Степана Бандеры. Россия все это терпела. Так неужели России нужно было терпеть, пока нынешняя ненормальная, мягко говоря, власть в Украине достроит стратегическую базу в Очакове, натовскую, куда завезут ядерное оружие. Этого нужно было ждать? Какие нужно было еще провокации, чтоб вынудить Россию ну просто пойти на какие-то действия? По моему и так чаша была переполнена, россияне терпели, терпели и просто как всякий разумный народ они пошли на опережение, потому что Украина создала реальную угрозу. Поэтому нужно было как-то действовать, в наших же интересах. Помимо того, что мы предали вечных союзников белорусов и русских, по сути мы один народ. Так мы еще пошли на поклон к полякам, которые 300 лет мечтали нас завоевать и наконец-то мы сами сдались. Ну не говоря уже, как мы пошли на поклон к ОСОБА_15 , которая почти не уничтожила нас, почти уничтожила, а теперь мы сами сдались в плен. Еще печально то, что все которые сейчас кричат и ядом визжат в этих роликах патриотических, это ж люди я не говорю о том, что там кормят наркотиками украинцев, хотя у меня есть подозрение, что что-то тут не чисто или что-то подсыпают в еду или разбавляют в воде и конечно тридцать лет этих идеологических установок вот этих, которые давали народу, они подействовали и потихоньку, потихоньку сходили с ума, пока окончательно не сошли. Но печально то, что эти нынешние патриоты, я не беру там шесть или семь «бандеровских» областей в расчет, я беру те центральные, восточные, южные области Украины, которые более-менее здравомыслящие были, которые по сути своей украинские области, потому-что западные области это не украинцы. Так вот, люди которые жили в настоящей Украине, которые по крови украинцы, не гуцулы, не бандеровцы, так вот эти люди толком сейчас и раньше не знали, ни биографию Бандеры, ни его идеологию не знают кем был этот человек и сделали его своим национальным героем. Вот эта мразь, этот ОСОБА_16 он даже не своей авторитетности, в кавычках, вытеснил Шевченка, сейчас наши патриоты все время говорят о каких-то высоких целях, но никто из них не от шута ОСОБА_17 взять, ни от любого правосека или кто они там, азовца, никто же не процитирует ни один куплет Шевченка, я в этом убежден просто. В чем же заключается патриотизм? В том, чтобы создать национальную идею новую? А какая национальная идея? Я даже не знаю, как работают в Киеве там наши идеологи, чего Украина добивается? Какая конечная цель? Какая высокая конечная цель? Просто не могу понять, они же этого не поясняют. Наши мужчины, украинцы, вот к вам обращаюсь, пацаны? Вы идете воевать, вот скажите, как можно объяснить здравы Ваши поступки? Или не здравы? Вот Вы говорите, я иду за Украину, это размытое понятие, человек обычно воюет когда приходит реальная угроза его дому, жене, маме, папе, защищать свой дом. Вы же там собрались на Донбасе, на Востоке Украины воевать с русскими, которые пришли с определенной целью. Это все объясняется в слух, но Вы пошли воевать вдаль от своего дома, Ваши города, ваши села никто не тронул, Вы пошли воевать, Вы говорите за свой дом. За какой нахрен свой дом? Вы пошли воевать за виллы и дворцы ОСОБА_17 на лазурном берегу? Это же так просто. Ваш дом никто не тронул. И дети ОСОБА_17 и родители в подвалах не сидели. Это же факт. За кого же Вы воюете? Вот в этом Ваш идиотизм. А второй Ваш идиотизм ребята, пацаны в том, что Вы с перепугу или по простоте душевной или не знаю, побуждаемые какими причинами, отправили своих жен в Европу. Я не буду расписывать в деталях и показывать Вам видео Ваших жен здесь, может кто-то узнал бы свою. Я могу просто Вам намекнуть с горькой улыбкой, знали бы Вы ребята, как они себя здесь ведут, Ваши любимые украинские жены. Без матерных слов это трудно описать поведение Ваших женщин, патриоток. Может кому-то сделал больно своими словами, просто не могу сдерживаться. Вы меня проклинаете в своих ответных комментариях. Говорите что хотите обо мне. Что я не патриот, что я продался, почему я здесь. Я сюда приехал три года назад, у меня были свои веские причины, не дай Бог никому по этим причинам сюда приезжать. Все-таки я записую вот эти ролики, что может быть, хоть до кого-то достучаться, хоть до кого-то пусть дойдет хоть несколько слов из всего того, что я говорю. Мне там пишут, что я продался Москве, ежай в рашку, ты купленный. Да не куплен я, нахрен никому не нужен, я просто привык смотреть на вещи трезво, очень много думать и только потом делать выводы. Слава Богу я взрослый человек, много видел в этой жизни, тоже когда-то переболел украинским национализмом, еще даже в милиции, КГБ на учете состоял за это. А потом я подробнее изучил в чем заключается суть этого явления бандеровского и как-то прозрение пришло. А вот теперь ОСОБА_18 очередь. Вы помоложе меня и Вы вошли в эту стадию. Даже не знаю. Скорее всего это и умственное и духовное заболевание. Очень хочу, чтобы Украина выздоровела. Еще есть шансы. Хотя печально то, когда я вижу ролики, что уже даже дети, маленькие украинские дети поют вот эту гадость «батько мий Бандера», но это страшно. Сейчас, Вы просмотрев вот это мое видео проклянете меня, потыкаете дули, на экран телефона. А потом, может наступит у Вас минутка, что Вы просто еще раз пересмотрите мое видео и подумаете, может из всех минут и множества слов, что я сказал, найдете что-то полезное для Вас. С Богом пацаны и девчата.».

Зазначені публікації були доступні для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної Інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували сторінку користувача « ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_8 -адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам соціальної мережі «Одноклассники», які були додані до розділів «Друзі» та «Підписники» вказаного аккаунта.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розділі «Друзі» сторінки (аккаунта) ОСОБА_7 » ( ІНФОРМАЦІЯ_8 -адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» наявні 135 користувачів, в розділі «Підписники» - 9 користувачів соціальної Інтернет-мережі «Одноклассники».

У вищезазначених публікаціях, поширених обвинуваченим ОСОБА_3 на належній йому сторінці (аккаунті) ОСОБА_7 » (web-адреса облікового запису: ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно він розповсюджував матеріали у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», щодо виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, в період з 02.04.2022 року по 20.11.2022 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому ноутбук марки «Acer», з використанням встановленого в ноутбуці браузера «Yandex» з вбудованим VPN, який дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет сайтах. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати, запевнив, що більш не буде вчиняти злочини.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 2 ст. 436-2 КК України виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання та роботи, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягається до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному те, що він має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, одружений та працює, суд вважає недоцільним призначити покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової лінгвістичної експертизи усумі 3 584,7 грн.

Речовий доказ: ноутбук марки «Acer», модель MS2231, серійний номер «S/N: LXECX0C0049120AEC32000» з зарядним пристроєм «DELTA ELECTRONICS» серійний номер «S/N: 621 W93E078Y», вилучені під час обшуку 04.05.2023 року у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 43) на підставі ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави.

Скасувати арешт з ноутбука марки «Acer», модель MS2231, серійний номер «S/N: LXECX0C0049120AEC32000» з зарядним пристроєм «DELTA ELECTRONICS» серійний номер «S/N: 621 W93E078Y», вилучені під час обшуку 04.05.2023 року у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 43), який був накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси області від 10.05.2023 року.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскацій майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової лінгвістичної експертизи усумі 3 584,7 грн.

Речовий доказ: ноутбук марки «Acer», модель MS2231, серійний номер «S/N: LXECX0C0049120AEC32000» з зарядним пристроєм «DELTA ELECTRONICS» серійний номер «S/N: 621 W93E078Y», вилучені під час обшуку 04.05.2023 року у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 43) на підставі ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави.

Скасувати арешт з ноутбука марки «Acer», модель MS2231, серійний номер «S/N: LXECX0C0049120AEC32000» з зарядним пристроєм «DELTA ELECTRONICS» серійний номер «S/N: 621 W93E078Y», вилучені під час обшуку 04.05.2023 року у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 43), який був накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2023 року.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1