ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/337/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року,

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року відмовлено у задоволені клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 до 23 год. 59 хв. 08 грудня 2023 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні багатоепізодних особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, вказав на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, взяв до уваги особу обвинуваченої, яка раніше судима, непрацевлаштована, у неї відсутні міцні соціальні зв`язки, врахував наявність розміру майнової шкоди відображеної у цивільних позовах, а також те, що відносно обвинуваченої у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувають ще два обвинувальних акта щодо неї, де їй інкримінується вчинення кримінальних правопорушень проти власності, і, в яких обвинувачена оголошувалася у розшук, тому дійшов висновку, що застосований до обвинуваченої запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості протиправних діянь, які їй інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, а наведені державним обвинувачем ризики є дійсними та триваючими і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року та прийняти нову ухвалу, якою клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави із 300 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та скасувати додатковий обов`язок носити електронний засіб контролю -задовольнити.

Вказує, що суд першої інстанції, виносячи рішення, не вирахував у даному кримінальному провадженні необґрунтованість підозри/обвинувачення, відсутність ризиків (які нічим не підтверджені) та порушення норм процесуального та матеріального права стороною обвинувачення.

Вважає, що суд безпідставно відмовив у клопотаннях захисників та обвинуваченої про перенесення слухання судового засідання, чим порушив право останньої на захист, що у свою чергу призвело до незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Зазначає, що 11.10.2023 року відбулося підготовче судове засідання щодо розгляду обвинуваченого акту у кримінальному провадженні №0000710 від 19 березня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінально правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, тому продовження запобіжного заходу повинно було відбуватися в порядку вимог, передбачених ч.3 ст.315 КПК України.

Посилається на те, що сторона захисту у суді першої інстанції вказувала, що станом на сьогодні ризики зазначені у клопотанні відсутні, усі слідчі дії у тому числі допити свідків та потерпілих проведені.

Зазначає, що відсутнє посилання на те, що обвинувачена намагалась чинити тиск на свідків, що давало б обґрунтовані підстави вважати, що вона буде вчиняти такі спроби у майбутньому.

Щодо ризику про можливість переховуватися від слідства та суду, стороною захисту зазначено, що у даному кримінальному провадженні не встановлено фактів будь-яких спроб ОСОБА_7 перешкодити встановленню істини, зокрема фактів вчинення нею активних дій, спрямованих на приховування слідів злочину з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Вважає, що судом першої інстанції в черговий раз було проігноровано аргументи сторони захисту та відхилено клопотання про повернення обвинувального акту і здійснено розгляд клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , яке подане у рамках обвинувального акту, який, на думку апелянта, підлягав поверненню.

Стверджує, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що обвинувальний акт від 29.06.2023 року ґрунтується лише на суб`єктивних показах потерпілих та свідків, які в свою чергу перебувають у дружніх відносинах, сусіди або родичі.

Апелянт посилається на те, що об`єктивного доказу того, що ОСОБА_7 отримала/заволоділа такими значними сумами грошових коштів, про які вказують потерпілі, в матеріалах справи немає.

Вказує, що належна процесуальна поведінка обвинуваченої може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу, а саме домашній арешт.

Вважає, що заставу підозрюваній потрібно визначити у мінімальному розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинувачену ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвала, яку оскаржує сторона захисту, постановлена колегією суддів 11 жовтня 2023 року у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, за клопотанням прокурора про продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_7 ніде не працює, а отже не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, врахував тяжкість покарання, яке їй загрожує, у випадку визнання її винуватості, відсутність в неї міцних соціальних зв`язків, те, що відносно обвинуваченої у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувають ще два обвинувальних акта щодо неї, де їй інкримінується вчинення кримінальних правопорушень проти власності, і в яких обвинувачена оголошувалася у розшук, розмір спричиненої шкоди, відображеної у цивільних позовах, тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання обвинуваченої не є можливим, з метою уникнення обвинуваченої суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 на 60 днів.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги, що обвинуваченій визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, що в межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченої кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Щодо посилання апелянта на неправильну кваліфікацію, відсутність доказів вини ОСОБА_7 , то такі є необґрунтовані, оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 перебуває на стадії розгляду по суті і остаточного рішення щодо обвинуваченої ще немає.

Щодо порушення порядку розгляду клопотань та права на захист обвинуваченої, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то таких під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді