КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер133/340/24
Номер провадження 1-кс/133/147/24
У Х В А Л А

14.02.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ ВП № 2 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження № 0000062, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Комсомольське, Козятинського району, Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого, який підозрюється в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Козятинського міськрайонного суду з клопотанням погодженим прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження за № 0000062 від 04 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних злочинів, останній раз 26 січня 2023 року вироком Калинівського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки, на шлях виправлення не став і повторно вчинив кримінальні правопорушення проти власності. Крім того, 23 червня 2023 року відносно нього до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000258 від 17 травня 2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, 02 лютого 2024 року близько 23 години 45 хвилин, під час дії воєнного стану, який запроваджено на території Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 06.11.2023 № 743/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 14.02.2024, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , щоб викрасти у неї із погребу консерви домашнього виробництва.

Проникнувши на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, повторно, під час воєнного стану, ОСОБА_6 , який раніше відвідував домоволодіння ОСОБА_7 і достовірно знав розташування і призначення підсобних приміщень на території домоволодіння, через незамкнені двері проник до погребу. У погребі ОСОБА_6 до поліпропіленового мішка, якого заздалегідь взяв із собою, склав чотири скляних півлітрових банки згущеного молока домашнього виробництва вартістю 85 гривень за одну банку на загальну суму 340 гривень; чотири скляних півлітрових банки паштету домашнього виробництва зі свинини вартістю 145 гривень за одну банку на загальну суму 580 гривень; одну літрову банку тушонки домашнього виробництва зі свинини вартістю 270 гривень; три літрових банки тушонки домашнього виробництва із курятини вартістю 270 гривень за одну банку на загальну суму 810 гривень.

Із викраденими консервами домашнього виробництва ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдав потерпілій ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень.

За вказаним фактом в СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000062 від 04 лютого 2024 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1) протоколом заяви про вчинення злочину від ОСОБА_7 , у якому вона повідомила про крадіжку у неї з погреба консервації домашнього виготовлення: чотирьох півлітрових банок вареного згущеного молока, чотирьох півлітрових банок паштету зі свинини, однієї літрової банки тушонки з курятини, трьох літрових банок тушонки зі свинини;

2) протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка дала показання, про те, що її знайомий ОСОБА_8 повідомив їй, що його рідний брат ОСОБА_6 викрав в неї з погреба консервацію і збуває її мешканцям села. Так, ОСОБА_8 повідомив їй, що він пропонував згущене молоко її племінниці ОСОБА_11 та односельчанинуна прізвище ОСОБА_12 . Тоді вона пішла до погреба і виявила, що у неї зникли чотири півлітрових банки вареного згущеного молока, чотири півлітрових банки домашнього свинячого паштету, одна літрова банка тушонки із свинини, три літрових банки тушонки із курятини;

3) протоколом огляду місця події від 06 лютого 2024 року, під час якого з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оглянуто його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , і вилучено банку вареного згущеного молока ємністю 0,5 л, яку ОСОБА_13 добровільно видав;

4) протоколом огляду місця події від 06 лютого 2024 року, під час якого з дозволу власника домоволодіння ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оглянуто його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , і вилучено банку вареного згущеного молока ємністю 0,5 л, яку ОСОБА_14 добровільно видала;

5) протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який дав показання про те, що ОСОБА_6 , 03 лютого 2024 року близько 22 години прийшов до нього додому і приніс півлітрову банку вареного згущеного молока. ОСОБА_6 був у стані алкогольного сп`яніння. Сказав, що хоче пригостити його, бо сам солодкого не їсть. Про походження згущеного молока нічого не повідомляв. Пізніше до нього приходив брат ОСОБА_6 ОСОБА_8 , який запитав, чи не приносив ОСОБА_6 згущеного молока, на що він відповів ствердно. Пізніше до нього приїхали працівники поліції і він добровільно видав вказану банку;

6) протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка дала показання про те, що 04 лютого 2024 року близько 15 години до неї додому прийшов її двоюрідний брат ОСОБА_6 , який розповів, що має півлітврову банку згущеного молока домашнього виробництва, яку заробив. Сказав, що хоче пригостити. Потім кудись пішов і повернувся, приніс півлітрову банку згущеного молока. Де саме він взяв цю банку, ОСОБА_6 не пояснював. Потім до неї прийшов її інший двоюрідний брат ОСОБА_8 . Вона запитала у нього, чи він не знає, де ОСОБА_6 взяв згущене молоко. Тоді ОСОБА_8 сказав, що це згущене молоко він сам виготовляв з коров`ячого молока у людей, у яких він зараз проживає. Тоді вони зрозуміли, що ОСОБА_6 цю банку згущеного молока вкрав. Пізніше до неї приїхали працівники поліції і вона добровільно видала вказану банку;

7) протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який дав показання про те, що 04 лютого 2024 року близько 16 години до його дружини зателефонував ОСОБА_8 , який повідомив, що його брат ОСОБА_6 роздає людям в селі таке згущене молоко, яке вони разом консервували. Коли вони з дружиною повернулись додому, то виявили, що у них з погреба дійсно викрали консервацію.

Слідчий стверджує, що досудовим розслідуванням установлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, та вчиняти інші повторні кримінальні правопорушення.

Наявність даних ризиків підтверджується зібраними в ході досудового розслідування відомостями та даними.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням чужим майном. ОСОБА_6 неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені. Зазначене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинив під час відбування покарання, призначеного з випробуванням, вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 26.01.2023. Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і йому призначене покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 ( два ) роки. Під час іспитового строку ОСОБА_6 вчинив новий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000258 від 17.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 перебуває на розгляді Козятинського міськрайонного суду (справа № 133/1964/23). Таким чином існує ризик, що усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення даного злочину ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, з отриманих під час досудового розслідування даних установлено, що хоча ОСОБА_6 і має постійне місце проживання, однак ніде не працює, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не одружений. Таким чином, ОСОБА_6 не має законних джерел доходів для забезпечення свого існування, не має стійких соціальних зв`язків. Тому існує ризик, що ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_6 знайомий як з потерпілою, так і зі свідками у кримінальному провадженні, проживає із ними в одному селі, тому існує ризик, що ОСОБА_6 може впливати на потерпілу і свідків, щоб домогтись зміни ними показань на його користь.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні слідчий просив задоволити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_18 вважає ризики наведені слідчим, як підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 не доведеними та вважає за можливе застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби.

Суд, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, приходить до висновку щодо часткового задоволення клопотання слідчого, з наступних підстав.

Чинним КПК України передбачено, що запобіжні заходи, затримання у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім іншого, також запобіжні заходи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, домашній арешт є одним з видів запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 , має постійне місце проживання, влаштувався на роботу, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час є необгрунтованим, а тому відносно нього потрібно застосувати запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.

У відповідності до п. 9 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов 'язків, а також запобігання ризикам зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У розумінні ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.

Разом з тим, слідчий в своєму клопотанні посилається на ту обставину, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, за яке санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому на підставі даної обставини до нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, слід вказати, що кваліфікація дій підозрюваного ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, не тягне за собою автоматичне визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, до винесення вироку він вважається тим, який не винуватий у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а тому суд вважає, що сама лише санкція статті, за якою пред`явлено обвинувачення, не є достатнім чинником для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) вказано підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.

В п. 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.), зазначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони грунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.

З огляду на зміст клопотання слідчим про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , воно має ознаки «автоматичної законності» без обгрунтування такого запобіжного заходу з огляду на норми КПК України та рішення Європейського суду з прав людини, оскільки слідчий в своєму клопотанні не навів вагомих обставин, які б суд мав змогу застосувати як ризики, в розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Що ж стосується ризику, що підозрюваний може перешкодити належному проведенню судового розгляду, суд зазначає, що ризики не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування підозрюваного не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що він не може виправдати застосування цілодобового домашнього арешту, що знайшло свої відображення в рішенні ЄСПЛ "Строган проти України", № 30198/11, § 97, 6 жовтня 2016 p.

Таким чином, суд вважає, що прокурор в судовому засіданні не довів тієї обставини, що ОСОБА_6 , має намір переховуватися від суду, а просто обмежився посиланням на такий ризик.

При вирішенні питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинні бути надані додаткові вагомі докази того, що є наявна доцільність застосування такого запобіжного заходу і що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані. Обов`язок доказування вагомості застосування такого виняткового запобіжного заходу покладається на сторону обвинувачення, зокрема, в даному випадку, - на прокурора та слідчого, який заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ..

Тобто, слідчим в процесі повинно бути надано такі докази неможливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, які б не могли б бути піддані жодному сумніву.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі "Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Потрібно наголосити, що в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий приділив увагу ризикам поверхнево, не навівши жодних обгрунтувань. Зокрема слідчим зазначено, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати, спотворити речові докази по кримінальному провадженню, проте не вказано яким способом, а також зазначено, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, проте жодних фактів на підтвердження даних обставин не наведено.

В той же час ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Слідчий, у свою чергу, не навів доказів реальної можливості незаконного впливу підозрюваного на процес доказування у даному кримінальному провадженні, в тому числі і на свідків.

Також суд, звертає увагу на те, що посилання слідчого на те, що ОСОБА_6 на даний час не працює та не має законних джерел прибутку для забезпечення свого існування, судом до уваги не береться.

Зокрема, слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , не вказав будь які дії, які б свідчили про його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, або про його наміри незаконно вплинути на потерпілу та свідків, які надали послідовні правдиві покази, щодо зміни їх свідчень або змусити надати неправдиві покази на свою користь, таким чином перешкодити досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про можливість вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, підтверджених документально, слідчим суду не надано.

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Проте, жодного доказу, який би свідчив про дійсне існування таких ризиків слідчим в порушення вимог п. 2, 4 ч. 1 ст. 196 КПК України не зазначено.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Суд при розгляді клопотання ретельно перевіряє дані про особу, щодо якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (вік, здоров`я, сімейний стан, соціальна занятість особи, вид діяльності, місце проживання п.п. 3-10 ч. 1 ст. 178 КПК).

Враховуючи, що в судовому засіданні слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, не обгрунтовувало недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд приходить до переконання, що домашній арешту нічну пору доби як більш м`який запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також в повній мірі зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Керуючись положеннями ст. 9, 29, 129 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та ст. 177 КПК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 1, ст. 8, ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 183, ч. 3 ст. 331, ч. 2 ст. 369, 370 - 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалах кримінального провадження № 0000062, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляд домашнього арешту в нічну пору доби строком на 2 (два) місяці з 14 лютого 2024 року по 14квітня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки:

не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 20 години вечора до 06 години ранку наступного дня;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали застосування домашнього арешту та вказаних обов`язків - до 14 квітня 2024 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби направити для виконання до відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Хмільницькому районному відділу поліції ГУНП у Вінницькій області негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Комсомольське, Козятинського району, Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 6 ст. 195 КПК України, відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченою в цей же строк з дня вручення їй копії даної ухвали.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: