МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2823/23
Провадження № 1-кп/945/559/23
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2023 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м.Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

23.11.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на 60 діб. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав та просив суд задовольнити його.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував. Вважав його безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та просив змінити запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п.1 ст.177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; згідно з п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Судом встановлено, 30.06.2023 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

24.08.2023 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30.09.2023 року включно.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 29.09.2023 року, ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.11.2023 року включно.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Розглядаючи в порядку, визначеному ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді номера обслуги механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», одружений.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, небезпечного для життя в момент заподіяння, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та, розуміючи усю тяжкість вчиненого ним злочину, та з метою уникнення покарання, останній може переховуватись від суду. Отже, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_4 відомі місця проживання та проходження військової служби, допитаних в ході проведення досудового розслідування свідків та потерпілого ОСОБА_7 та перебуваючи на волі, він може вживати заходи впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показів на його користь. Тому, суд вбачає ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Поміж інше, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, у тому числі, проти життя та здоров`я особи, він може повторно вчинити кримінальне правопорушення. А тому наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

За вказаного, суд дійшов висновку, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є необхідним за конкретних обставин вказаного кримінального провадження, оскільки в судовому засіданні підтверджено достатніми та відповідними доводами, що є підстави вважати, що у обвинуваченого ОСОБА_4 наявні ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та продовження вчиняти кримінальні правопорушення.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали клопотання прокурора містять достатньо обґрунтувань необхідності про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та неможливості обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Відповідно доч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Крім того, частиною 1 статті 315 КПК України визначено, що якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Згідно з положеннями п.4 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_7 29 червня 2023 року о 21 годині 30 хвилин у дворі біля приміщення Комунального закладу спеціальної школи, що розташована по вул.Вишневій,3, в с.Широколанівка Миколаївського району Миколаївської області.

Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807 - ІХ у Миколаївській області було утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. А також ліквідовано у Миколаївській області: Арбузинський; Баштанський; Березанський; Березнегуватський; Братський; Веселинівський; Вітовський; Вознесенський; Врадіївський; Доманівський; Єланецький; Казанківський; Кривоозерський; Миколаївський; Новобузький; Новоодеський; Очаківський; Первомайський; Снігурівський райони.

Місце вчинення кримінального проступку - село Широколанівка територіально відноситься до ліквідованого Веселинівського району.

При цьому, пунктами 3, 3-1 розділу ХII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів передбачено, що районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року №807-ІХ, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України (ч.ч. 1, 2 ст.21 КПК України).

Частиною 1 статті 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_7 29 червня 2023 року о 21 годині 30 хвилин у дворі біля приміщення Комунального закладу спеціальної школи, що розташована по вул.Вишневій,3, а с.Широколанівка Миколаївського (ліквідованого Веселинівського) району Миколаївської області і Веселинівський районний суд Миколаївської області продовжує здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, суд вважає, що вказане кримінальне правопорушення вчинене за межами територіальної юрисдикції Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Отже, питання визначення підсудності належить виключно до компетенції суду апеляційної інстанції, а тому слід направити обвинувальний акт до апеляційного суду, для визначення підсудності.

Керуючись ст.ст.8, 9, 21, 32, 177, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 203, п.4 ч.3 ст.314, 331, 350, 369, ч.1 ст.370, ст.616 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою в Державній установі Миколаївський слідчий ізолятор на 60 діб, без визначення розміру застави.

Строк дії даної ухвали закінчується 22 січня 2024 року (включно).

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 30.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000277 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України направити до Миколаївського апеляційного суду, для визначення підсудності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

24.11.2023