справа № 208/648/24
№ провадження 1-кс/208/193/24
УХВАЛА

Іменем України

30 січня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в межах кримінального провадження № 0000123 внесеного 24.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

Слідча, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження, звернулася до суду із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до інформації та до документів (відомостей), які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю вилучення завірених належним чином копій документів, а саме конфіденційну інформацію, в тому числі таку, що містить комерційну таємницю та персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

До судового засідання прокурор та слідчий, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, подали заяви про підтримання заявленого клопотання, та проведення судового розгляду за їх відсутності.

Також слідчим у відповідності до положень ч. 2 ст. 163 КПК України зазначено, що з метою збереження інформації він прохає розглянути клопотання без повідомлення та виклику особи, у володінні якої вона знаходиться.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за № 0000123 від 24.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України за фактом того, що до чергової частини Кам`янського РУП надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 07.10.2023 невстановлена особа шахрайським шляхом здійснила перереєстрацію права власності на транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, який належить заявниці, чим спричинив майнової шкоди у великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідування в якості потерпілої допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що 21.07.2020 р. на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № НОМЕР_1 вона придбала автомобіль HYUNDAI TUCSON, д.н.з НОМЕР_2 , 2020 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_3 у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » про що останній було видано ІНФОРМАЦІЯ_4 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

18.01.2024 ОСОБА_5 , разом з батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_6 , який знаходиться в м. Ізюм Харківської області для того щоб здійснити перереєстрацію належного їй транспортного засобу HYUNDAI TUCSON. Працівником ТСЦ було повідомлено, що її транспортний засіб, за договором комісії, від її імені, було передано для реалізації торгівельній організації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , основний вид діяльності згідно з КВЕД 45.11 «Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами»), після чого за договором купівлі-продажу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » продало належний ОСОБА_5 автомобіль, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, хоча фактично автомобіль перебуває у ОСОБА_5 і стороннім особам ніколи не передавався. В подальшому, 07.10.2023 гр. ОСОБА_7 , у ІНФОРМАЦІЯ_9 , перереєструвала на себе автомобіль HYUNDAI TUCSON, 2020 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_3 , отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 і номерні знаки НОМЕР_7 .

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що жодних операцій щодо відчуження права власності на належний їй автомобіль вона не здійснювала, а сама автівка до теперішнього часу перебуває у неї, 18.01.2024 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_10 щодо проведення експертного дослідження для встановлення чи змінювались ідентифікаційні номери транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, д.н.з. НОМЕР_2 , 2020 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_3 , та чи відповідає бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 бланкам, які знаходяться в офіційному обігу, в результаті чого надано висновок експертного дослідження № 21/6349/47 від 18.01.2024, яким встановлено їх відповідність.

Таким чином, є підстави вважати, що договір комісії та договір купівлі-продажу було підроблено з метою незаконного відчуження транспортного засобу. Для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, першочергове значення мають документи, що стали підставою для проведення відповідних операцій з відчуження транспортного засобу, який належить ОСОБА_5 , без її дозволу та відома.

Тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають значення для встановлення осіб, які були чи можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, спростування чи підтвердження факту вчинення злочину, перевірки дійсності та належності правовстановлюючих документів, аналізу правових підстав набуття права власності, встановленню обсягів наданої документації, а також документів за якими вносились зміни відомостей про власника вказаних транспортних засобів. Оригінали документів, що стали підставою для проведення відповідних операцій з відчуження транспортного засобу, який належав ОСОБА_5 , які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та необхідні для проведення експертиз (зокрема криміналістичної почеркознавчої та технічної експертизи документів) та організації компетентних перевірок законності прийняття рішень з метою достовірного встановлення кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Вивчивши та дослідив матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як зазначено у ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутись до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ч. 5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частина 6 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Слідчим доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, доступ до яких слідчий просить надати, тому слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України розглянув клопотання без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із змісту клопотання, метою доступу до документів в ході досудового розслідування є необхідність проведення слідчих дій, які матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

Оскільки слідчим наведені обґрунтування необхідності тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відповідно до ст. 162 КПК України, слідчий суддя вбачає достатньо правових підстав для задоволення в частині зазначеного клопотання.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Тобто, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання не суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, містить законні правові підстави для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, та не порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, розумність та співрозмірність обмеження, завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки органом досудового розслідування та прокурором надано достатньо доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, обґрунтовано розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження та не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до нівелювання доказового значення предметів клопотання, тобто існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись викладеним та ст. 84, 85, 94, 159 166 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів (відомостей), які містять охоронювану законом таємницю, а саме конфіденційну інформацію, в тому числі таку, що містить комерційну таємницю та персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до документів, що стали підставою для проведення операцій (правочинів) з відчуження транспортного засобу марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», колір білий, рік випуску 2020, номер кузова НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_8 .

Відповідальній особі в якої перебуває перелік вищевказаних речей і документів, забезпечити тимчасовий доступ до речей і документів.

Право на здійснення тимчасового доступу надати слідчим СВ Кам`янського РУП області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , майору поліції ОСОБА_8 , капітану поліції ОСОБА_9 , капітану поліції ОСОБА_10 ,.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК України, строк дії ухвали, не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього Кодексу, таким чином строк дії ухвали два місяці зі дня постановлення ухвали, а саме до 30 березня 2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Згідно ч. 4 ст. 165 КПК України, на вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів. Копії документів, які вилучаються або оригінали яких вилучаються, виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1