Справа № 297/3669/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.12.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/659/23, за апеляційною скаргою, яку подала ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

З матеріалів судового провадження убачається, що 17 жовтня 2023 року, до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області, надійшла скарга ОСОБА_5 у якій ОСОБА_5 просить зобов`язати слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області протягом 24 годин надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), залучити її як потерпілу у кримінальному провадженні та направити її для проходження судово-медичної експертизи.

Слідчий суддя в ухвалі вказує на те, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 немає. Так, слідчим суддею встановлено, що з матеріалів скарги не можливо встановити копію якого саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань просить надати ОСОБА_5 (не зазначено номер кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, дату внесення таких відомостей чи підставу внесення відповідних відомостей до реєстру). Крім того, ОСОБА_5 просить зобов`язати слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області визнати її потерпілою, а також направити для проходження судово-медичної експертизи. Слідчий суддя в ухвалі зазначає, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України, є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. Однак, на переконання слідчого судді, доказів того, що ОСОБА_5 зверталася до слідчого з відповідним клопотання про визнання її потерпілою, і в такому їй було відмовлено, останньою не надано. Скарга не містить доказів того, що ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Так, матеріали скарги не містять також доказів і того, що скарга подана в кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Окрім цього, слідчий суддя бере до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. При цьому, слідчий суддя бере до уваги і те, що однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 , яка подала скаргу на бездіяльність слідчого, була зобов`язана забезпечити особисту явку та подати докази на підтвердження своїх доводів, втім до суду ОСОБА_5 не з`явилась, і така неявка, у сукупності з вищенаведеними обставинами, є підставою для відмови у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя безпідставно залишив поза увагою доводи, викладені апелянткою у скарзі, не з`ясувавши фактичних обставин справи, необґрунтовано відмовив у задоволенні скарги. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою матеріали за скаргою повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду зі стадії відкриття.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 підлягає закриттю.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок та перелік судових рішень, постановлених слідчими суддями під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 26 (§ 2) Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; продовження відсторонення від посади; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; закриття кримінального провадження на підставі статті 284 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Частина друга статті 309 із змінами, внесеними згідно із Законами № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону; № 2548-VIII від 18.09.2018.

Згідно із частиною 3 цієї статті, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру. Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р (ІІ)/2020 від 17.06.2020 .

Як убачається із матеріалів судового провадження, ОСОБА_5 подала слідчому судді скаргу, в якій просить: зобов`язати слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області протягом 24 годин надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, залучити її як потерпілу у кримінальному провадженні та направити її для проходження судово-медичної експертизи.

Указана скарга слідчим суддею відповідно до вимог ст. 306 КПК України розглянута по суті із прийняттям рішення про відмову у її задоволенні.

За змістом положень ст. ст. 307, 309 КПК України рішення слідчого судді, прийняте за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржено, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, про відмову в задоволенні скарги щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Кримінальний процесуальний кодекс не містить норм, які б свідчили про протилежне, тобто про можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора (у тому числі і такі, на які вказується у скарзі ОСОБА_5 ), ніж ті, про які зазначено вище.

Наведене свідчить про те, що ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України у разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, слідчого судді, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів апеляційного суду керується ч. 6 ст. 9 КПК України, а також висновками, викладеними у Постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в Ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, - що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. ст. 403, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подала ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 жовтня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: