УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000674 від 24.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, 24.10.2023 року до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 кв17, про те що 23.10.2023 року приблизно о 11:30 год. знаходячись за адресою м.Одеса проспект Небесної Сотні 30а, невстановлена особа шляхом зловживання довірою під приводом розміну грошей заволоділа грошовими коштами у сумі 5,000 грн.

В подальшому в ході огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 13 купюр номіналом 1000 грн., поміщений до спеціального сейф пакету НПУ PSP 2109906.

24.10.2023 по матеріалам кримінального провадження винесено постанову про визнання речовим доказам вилученого майна, а саме: 13 купюр номіналом 1000 грн.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності та повідомив, що власника вилученого майна повідомлено про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що могло бути предметом вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 24.10.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню частково, в частині заборони права відчуження зазначеного в клопотанні майна.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000674 від 24.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на 13 купюр номіналом 1000 грн

шляхом позбавлення права на відчуження зазначеного майна.

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1