Провадження № 1-кс/756/2698/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 10.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 10.10.2023.

У обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні відділу дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження за № 0001180 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що до Оболонського УП ГУНП у м. Києві 06.10.2023 надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 06.10.2023 приблизно о 18 год. 02 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Кольцова, 19, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшло повідомлення у застосунку «Телеграм» від знайомого « ОСОБА_5 » щодо надання в позику грошових коштів, на що гр. ОСОБА_4 перерахував на банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 8200 грн. В подальшому ОСОБА_4 зателефонував своєму знайомому « ОСОБА_5 » та дізнався, що повідомлення надіслала невідома особа та гроші йому не потрібні.

У ході оперативно-розшукових заходів встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетні: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується абонентським номером НОМЕР_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , користується абонентським номером НОМЕР_3 .

11.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва проведено санкціонований обшук за місцем проживання гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у будинку АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , під час якого було вилучено сім-картки у кількості 4 штук: Водафон 1 - № НОМЕР_4 ; Водафон 2 - № НОМЕР_5 ; Водафон 3 - № НОМЕР_6 ; та одна сім-картка без номеру МТС; квитанція № 26746377, № 26745986 станом на 2019 рік; платіжне доручення № 26746499 станом на 2019 рік; заява-договір № 4854/980/Р станом на 2019 рік; квитанції про сплату рахунків у «сенс банк» в рублях РФ станом на 2019 рік. Вказане майно 11.11.2023 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ураховуючи, що зазначені об`єкти є речовими доказами у кримінальному провадженні та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98, 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна та для проведення подальшого експертного дослідження, для якого необхідні спеціальні знання, прокурор просить накласти арешт на зазначені в клопотанні вилучені речі.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. При цьому, 21.11.2023 надіслав клопотання, в якому просив розглянути клопотання про накладення арешту у його відсутність, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлявся. При цьому, 21.11.2023 до суду надійшла заява, в якій просив розглянути клопотання у його відсутність, не заперечив проти його задоволення.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, відділом дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Оболонської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001180 від 10.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 06.11.2023 надано дозвіл на проведення обшуку в рамках кримінального провадження внесеного 10.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180, а саме, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (проступку) у вказаному кримінальному провадженні: відшукання, виявлення та вилучення банківських карток, мобільних терміналів, сім-карт, інших пристроїв, які можуть бути провідниками для отримання несанкціонованого доступу до сім-карти мобільного оператора потерпілого, грошових коштів отриманих злочинним шляхом, флеш накопичувачів, які використовувались під час вчинення кримінального правопорушення, інші предмети і речі, що зберігають інформацію про протиправну діяльність, пов`язану з шахрайськими діями і можуть виступати знаряддям вчинення кримінального правопорушення або майном, яке було здобуте у результаті його вчинення.

11.11.2023 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого було виявлено та вилучено: сім-картки у кількості 4 штук: Водафон 1 - № НОМЕР_4 ; Водафон 2 - № НОМЕР_5 ; Водафон 3 - № НОМЕР_6 ; та одна сім-картка без номеру МТС; квитанція № 26746377, № 26745986; платіжне доручення № 26746499; заява-договір № 4854/980/Р від 2019р.; А4 для розрахунків у рублях РФ.

Постановою дізнавача відділу дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 11.11.2023 вищезазначене майно було визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, а тому, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Втручання держави в право власника майна на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 131-132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 10.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 10.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на майно вилучене у ході обшуку 11.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- сім-картки у кількості 4 штук: Водафон 1 - № НОМЕР_4 ; Водафон 2 - № НОМЕР_5 ; Водафон 3 - № НОМЕР_6 ; та одну сім-картку без номеру МТС; квитанцію № 26746377, № 26745986; платіжне доручення № 26746499; заяву-договір № 4854/980/Р від 2019 р.; А4 для розрахунків у рублях РФ, із встановленням заборони відчуження, розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1