В И Р О К

Іменем України

29.01.2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, неодруженого, з професійно-технічною освітою, раніше судимого, востаннє 18.04.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років. 01.05.2023 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 02.01.2024,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 18.04.2019 був засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст.289, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, в подальшому 01.05.2023 звільнений з місць позбавлення волі. Відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 24.04.2023 ОСОБА_3 , на підставі пункту «г» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ухвалою Вінницький районний суд Вінницької області від 24.04.2023, встановив ОСОБА_3 , наступні обмеження: заборони виходу з будинку (квартири) з 21 год. 00 хв. до 05 год 00 хв. наступного дня місця проживання, а саме АДРЕСА_1 наступного дня за місцем обраного проживання; заборони на період нагляду відвідувати місця торгівлі, де спиртні напої продаються на розлив (кафе, бари, ресторани, дискотеки, їдальні); заборони на період нагляду виїзду за межі району (Жмеринського) по будь-яким причинам без дозволу керівництва Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; зобов`язання з`являтися на відмітку до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області першу суботу щомісячно з 09 год.00 хв. до 11 год. 00 хв. та реєструватися у відповідному журналі. Також відповідно до листка контролю за дотриманням установлених обмежень дій піднаглядним ОСОБА_3 , в період часу з 18.12.2023 по 01.01.2024 останній самовільно, без дозволу керівництва Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, діючи умисно, залишив місце свого мешкання по АДРЕСА_1 , чим порушив ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 24.04.2023 про адміністративний нагляд, а саме заборони на період нагляду, що складає 1 рік, виїзду за межі району (Жмеринського ) по будь-яким причинам без дозволу керівництва Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Отже, ОСОБА_3 з метою умисного ухилення від адміністративного нагляду, в період з 18.12.2023 по 01.01.2024 самовільно, без поважних на те причин, без дозволу керівництва Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, залишив своє постійне місце проживання по АДРЕСА_1 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду в порядку ст. 302 КПК України.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченого ст. 395 КК України, тобто незаконне самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надавав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України знайшла своє підтвердження та повністю доведена.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в самовільному залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, передбачений ст.395 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не значиться.

Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, 18.04.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років. 01.05.2023 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, однак знову вчинив злочин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ст. 395 КК України у виді арешту, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.370,374,382 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя