490/765/24 06.02.2024
н/п 1-кс/490/588/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/765/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за наступних обставин.

Так, 31.01.2024, близько 16:15 години, у вечірній (світлий) час доби, за відсутності опадів, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог п. 2.9 «а» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «ИЖ-271501», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по сухій, чистій, без пошкоджень проїжджій частині вулиці Чкалова в селі Мішково-Погорілове Миколаївського району Миколаївської області, в напрямку від вулиці Лесі Українки до вулиці Горького.

В цей час, попереду ОСОБА_5 , тобто в попутному з ним напрямку, по проїжджій частині вулиці Чкалова, в межах правої смуги, рухалась пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наближаючись до будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , у свою чергу грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3 ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, ОСОБА_5 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки або безпечного для інших учасників об`їзду вказаного пішохода, хоча об`єктивно міг та зобов`язаний був це зробити, а напроти, продовжив рух у обраному напрямку, внаслідок чого передньою частиною керованого ним автомобіля марки «ИЖ-271501», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась попереду нього, тобто в попутному з ним напрямку. Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких померла у кареті швидкої медичної допомоги. Після виникнення вказаної ДТП ОСОБА_5 свідомо залишив місце події та зник у невідомому напрямку.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення ОСОБА_5 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.3 ПДР України.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, після вчинення ним ДТП, залишивши місце пригоди, не намагався повернутись на нього, не викликав працівників поліції, швидку допомогу, хоча об`єктивно мав таку можливість, може незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні, шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, може перешкоджати провадженню іншим чином, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжується та у кримінальному провадженні на даний час не виконано усі необхідні слідчі дії в тому числі за участі підозрюваного, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки що ОСОБА_5 був неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Підозрюваний у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні вказаного злочину визнав, від надання пояснень відмовився.

Захисник підозрюваного проти задоволення вказаного клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

31.01.2024 р. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, затримано ОСОБА_5 та 01.02.2024 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, підтверджується даними:

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.01.2024 та схемою до нього;

- протоколу огляду місця події від 31.01.2024;

- протоколів допитів свідків ОСОБА_8 від 01.02.2024 р., ОСОБА_9 від 01.02.2024 р.;

- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 01.02.2024 р.;

- лікарського свідоцтва про смерть №295 від 02.02.2024 р.;

- тестування за допомогою алкотестера "Драгер" від 31.01.2024 року, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 підтверджено з результатом 1,03 %;

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку на даній стадії кримінального провадження про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , який неодружений, утриманців не має, не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у останнього, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, у стані алкогольного сп`яніння, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши будь-які служби про події, що сталися, що підтверджує високу ступінь існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Також, враховуючи, що ОСОБА_5 обізнаний про анкетні дані та місця проживання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які крім того є односельцями підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також враховуючи, що на даний час досудове розслідування триває та у кримінальному провадженні на даний час не виконано усі необхідні слідчі дії в тому числі за участі підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який неодноразово судимий та не має міцних соціальних зв`язків, з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого злочину, його характеру та наслідків, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним належним чином процесуальних обов`язків.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відсутні.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 30 березня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1