СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/380/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0003977 від 04.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Гриців Хмельницької обл., українець, громадянин України, який здобув вищу освіту, неодружений, має трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

інші учасники:

представники потерпілого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому що він в період часу з 05.09.2020 року по 16.09.2020 року, шляхом обману, під приводом купівлі автомобілів із за кордону, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 , на загальну суму 5 000 доларів США (на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ, становить 138 750 грн. 0 коп.), та 167 832 грн. спричинивши останньому матеріальну шкоду у великих розмірах за наступних обставин:

Так, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, розробив з цією метою злочинний план, згідно якого він створював враження ділової людини яка здійснює свою діяльність у сфері купівлі, перевезення, розмитнення та постановки на облік автомобілів із за кордону на іноземній реєстрації однак об`єктивно не збирався виконувати взяті на себе зобов`язання, запропонував потерпілому ОСОБА_7 придбати йому автомобілі марки «Fiat Freemont» 2014 року випуску, чорного кольору, та автомобіль марки «Mercedes-Benz V-Class» 2016 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1 із за кордону, загальною вартістю послуг враховуючи купівлю авто приблизно 24 300 доларів США за обидва автомобіля.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайських дій, ОСОБА_3 , в період часу з 05.09.2020 по 08.09.2020 року, в денний час доби, зустрічаючись із потерпілим за адресою: АДРЕСА_2 , та за місцем власного проживання за адресою АДРЕСА_3 отримав від потерпілого 5 000 доларів США, (на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ, становить 138 750 грн. 0 коп.) на купівлю автомобілів марки «Fiat Freemont» 2014 року випуску, чорного кольору, та автомобіль марки «Mercedes-Benz V-Class» 2016 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1 із за кордону для подальшої передачі їх потерпілому.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння грошовими коштами потерпілого шляхом обману, ОСОБА_3 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванні місці під приводом оплати окремих послуг на купівлю автомобілі марки «Fiat Freemont» 2014 року випуску, чорного кольору, та автомобіль марки «Mercedes-Benz V-Class» 2016 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1 із за кордону шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого на суму 167 832 грн., які були перераховані на банківську картку свідка ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_3 .

За вищевказаних обставин, ОСОБА_3 , шляхом обману, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 5 000 доларів США (на момент вчинення злочину згідно курсу НБУ, становить 138 750 грн. 0 коп.), та 167 832 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що він дійсно мав домовленість про купівлю автомобілів «Fiat Freemont» 2014 року випуску та «Mercedes-Benz V-Class» 2016 року випуску для ОСОБА_7 . Не заперечує факту отримання від нього коштів, проте вчинивши всі необхідні дії для підбору та поставки транспортних засобів до України, повідомив потерпілого, що буде намагатися розмитнити автомобілі, але не переконаний чи це у нього вийде. Наміру обманювати та не виконати свої зобов`язання за домовленістю з ОСОБА_7 не мав. Готовий повернути частину коштів потерпілому, за виключенням суми, яка була витрачена ним на організаційні заходи для підбору і бронювання автомобілей.

Сторона обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення посилається на такі докази, які були безпосередньо досліджені та ретельно перевірені у судовому засіданні:

- показання допитаного у судовому засідання потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що у вересні 2020 року у нього з ОСОБА_3 була домовленість, що той привезе з Європи автомобіль «Fiat», ОСОБА_9 було передано на той момент 1 500 доларів, договір був такий, що автомобіль приїжджає максимум через два тижні, три якщо виникають форс мажорні ситуації. Сума була передана, потім через кілька днів ОСОБА_9 подзвонив і сказав, що автомобіль стоїть на митниці і щоб все було швидко треба ще 1 800 доларів, такої суми на той момент не було, та ОСОБА_7 дав ще 1 000 доларів. Потім ОСОБА_9 запропонував ще один автомобіль «Mercedes», за який теж треба було дати завдаток. Проходить ще кілька тижнів, ОСОБА_9 сказав, що два автомобіля одразу приїжджають на автовозі, тому треба терміново заплатити розмитнення в сумі за автомобіль «Fiat» 69 100 гривень, а за «Mercedes» 98 000 гривень з копійками. Після передачі визначеної суми ні автомобілів, ні грошей. ОСОБА_9 перший тиждень був на зв`язку, потім зник та змінив місце проживання. Загальна сума втрати складає 5 000 доларів в готівковому розрахунку та 197 000 гривень з копійками безготівковий розрахунок. Розписка була взята пізніше, коли саме дату ОСОБА_7 не пам`ятає. Після розписки ОСОБА_9 надав документ, що він начебто придбав один із автомобілів з печаткою «Yuramex» це Шведська компанія, яка знаходиться в Швеції. ОСОБА_7 за допомогою комп`ютера вдалося подзвонити на цей майданчик, та йому повідомили, що ОСОБА_3 знають, але ніяких відносин з цією людиною не ведуть, та зазначили, що він за допомогою фотошопа підробляє ці довідки і показує те, що він нібито купив у них автомобіль. Також повідомили, що він не перший хто до них дзвонить з подібним питанням. ОСОБА_7 цивільний позов підтримує в повному обсязі;

- показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який показав, що у вересні 2020 року його товариш ОСОБА_7 повідомив, що має намір придбати автомобіль. Сказав, що його познайомили з людиною, яка приганяє автомобілі з Європи, після чого повідомив, що у вихідний день збирається зустрітися та обговорити деталі придбання автомобіля. Свідок ОСОБА_10 зустрівся за місцем мешкання ОСОБА_7 з ОСОБА_3 , останній запропонував декілька варіантів, один з яких був автомобіль «Fiat», цей автомобіль зацікавив ОСОБА_7 , обговоривши деталі, орієнтовні строки, і як все це відбуватиметься, ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 частину коштів для того, щоб можливо було почати процес придбання і доставки автомобіля в Україну, тому що на той час був початок епідемії ковід і просто так не можливо було виїхати і машину треба було переправити автовозом. Згодом, свідку ОСОБА_10 стало відомо, що було ще декілька зустрічей, при яких ОСОБА_7 передавав частину коштів ОСОБА_3 , один раз свідок ОСОБА_10 передавав кошти особисто у розмірі 2500 доларів, тому що ОСОБА_7 був зайнятий, свідок ОСОБА_10 приїхав, взяв у нього вдома кошти і на Борщагівці зустрівся з ОСОБА_3 особисто і передав кошти останньому. При цій зустрічі ОСОБА_3 запевнив, що все іде по плану, після цього вони роз`їхалися. Потім ОСОБА_3 запропонував ще один автомобіль і сказав, що якщо брати два автомобілі, то буде ціна нижче. ОСОБА_7 порадившись зі свідком ОСОБА_10 чи зможе останній дати в борг ОСОБА_7 певну суму коштів, так щоб він придбав два автомобілі, свідок ОСОБА_10 погодився. Згодом, ОСОБА_7 повідомив, що гроші треба йому дати в борг в гривні, тому що ОСОБА_3 сказав, що треба буде перераховувати кошти за розмитнення автомобілів через банк на рахунок ФОП, тому що машини будуть розмитнюватися на фірму. Свідок ОСОБА_10 з ОСОБА_7 два рази їздили у відділення банку, де останній перераховував кошти. Після цих переказів через деякий час ОСОБА_7 повідомив про те, що починаються якісь складнощі, що немає підтверджуючої інформації про жодну машину, запитав чи дійсно перейшли кошти на рахунок митниці, тому що перед тим, як автомобілі попадають в Україну, по ним створюється попередня декларація і кошти повинні бути на державному рахунку. Ніяких підтверджень зі слів ОСОБА_7 . ОСОБА_3 не надав, надав лише якісь номера декларацій, які не мають ніякого відношення до даних автомобілів;

- показання допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка показала, що у вересні 2020 року до неї звернувся чоловік її близької подруги ОСОБА_7 , яка на той час працювала у відділені банку «Крістал банк» на посаді керівника відділення, з питанням чи можливо провести оплату за автомобіль, щоб заощадити час та кошти, тому що комісія банку, якщо це робити через касу складає 2 %, а якщо через рахунок, то всього 50 гривень. Свідок ОСОБА_11 погодилася, перший раз ОСОБА_7 залишив близько 70 000 гривень, і через декілька днів ще 100 000 гривень, щоб перерахувати за автомобілі на рахунок ФОП « ОСОБА_12 », ОСОБА_7 залишив кошти, і свідок ОСОБА_11 зробила це зі свого рахунку, так як у ОСОБА_7 не було рахунку в банку;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2020 згідно якого ОСОБА_7 серед пред`явлених йому осіб опізнав особу під номером 1, яка представилась ОСОБА_3 . Дана слідча дія проведена слідчим Святошинського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_13 ;

- платіжне доручення №110562 від 22.09.2020 про перерахунок 98 732 грн на ім`я ОСОБА_8 ;

- платіжне доручення №78530 від 16.09.2020 про перерахунок 69 100 грн на ім`я ОСОБА_8 ;

- прин-скрини листування з представником шведської компанії «Yuranex»;

- протокол огляду місця події від 09.10.2020, згідно з яким предметом огляду являється мобільний телефон «Айфон 6», золотистого кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , сім карта мобільного оператора «Лайфселл», де виявлено принт-скрин з найменуванням «Kurrus plus Рома», фотографії з легковими автомобілями. Вказаний телефон вилучено та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 . Дана слідча (розшукова) дія проведена слідчим Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_14 .

Сторона захисту в обґрунтування невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення посилається на наступні докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні:

- протокол тимчасового доступу до речей і документів у володільця ТОВ «Лайфселл» та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали суду від 17.04.2023 (т. 2 а.п. 116, 117);

- диск із електронними відомостями (т. 2 а.п. 119);

- аналітична довідка телефонних з`єднань обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_7 від 18.09.2023 (т. 2 а.п. 134-136);

- витяг з роздруківки телефонних з`єднань потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 (т. 2 а.п. 137-139);

- копія клопотання про відновлення досудового розслідування захисника-адвоката ОСОБА_5 від 26.08.2021 (т. 2 а.п. 140-142);

- копія відповіді першого заступника керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_15 від 13.09.2021 №38-275-21 (т. 2 а.п. 143);

- копія клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну підслідності у кримінальному провадженні від 08.12.2021 (т. 2 а.п. 144);

- копія відповіді першого заступника керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_15 від 17.12.2021 №38-275-21 (т. 2 а.п. 145);

- копія заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 про залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів для надання висновку експерта до суду (в порядку ст.ст. 242, 243 КПК України) від 28.07.2023 №10/61/2021 (т. 2 а.п. 146-148);

- копія висновку експерта №3492 за результатами проведення судової технічної експертизи документів від 17.08.2023 та ілюстративна таблиця №1, №2 (т. 2 а.п. 149-151, 152-153, 154-155);

- копія заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 про залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів для надання висновку експерта до суду (в порядку ст.ст. 242, 243 КПК України) від 28.07.2023 №11/61/2021 (т. 2 а.п. 156-158);

- копія висновку експерта №3491 за результатами проведення судової технічної експертизи документів від 17.08.2023 та ілюстративна таблиця №1, №2 (т. 2 а.п. 159-161, 162-165, 166-169);

- копія заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 від 29.11.2022 до ТУ ДБР у місті Києві (т. 2 а.п. 170);

- копія відповіді старшого слідчого другого слідчого відділу ОСОБА_19 №22909-22/к/11-03-10995/22 від 07.12.2022 (т. 2 а.п. 171);

- копія адвокатського запиту захисника-адвоката ОСОБА_5 №3аз/61/2021 від 22.08.2023 до Офісу Генерального прокурора (т. 2 а.п. 172-173);

- копія відповіді начальника відділу інформаційного забезпечення учасників кримінального провадження управління організаційного забезпечення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи ОСОБА_16 від 31.08.2023 (т. 2 а.п. 174-175);

- копія адвокатського запиту захисника-адвоката ОСОБА_5 №4аз/61/2021 від 28.08.2023 (т. 2 а.п. 176);

- копія відповіді начальника відділу кадрової роботи та державної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_17 №07-34-23 від 06.09.2023 (т. 2 а.п. 177);

- копія заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 від 18.08.2023 про відкриття стороні обвинувачення матеріалів, здобутих під час розгляду кримінального провадження №759/29034/21 ( т.2 а.п. 178-179).

Сторона захисту просила визнати недопустимими доказами протокол огляду місця події від 09.10.2020 та протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2020, оскільки дані докази зібрані в порушення вимог КПК України, а саме огляд мобільного телефону та пред`явлення особи для впізнання було проведено слідчим СВ Святошинським УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_14 , яка не включена до групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Крім того, сторона захисту наполягала на визнані недопустимими інших доказів сторони обвинувачення у справі, оскільки постанова про призначення групи прокурорів від 04.10.2020 була підписана керівником Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_18 , тоді як 04.10.2020 він був відсутній на робочому місці у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. На підтвердження зазначеного захисником обвинуваченого надано копію відповіді начальника відділу кадрової роботи та державної служби Київської міської прокуратури на адвокатський запит ОСОБА_5 .

Таким чином, сторона захисту наголошувала на тому, що всі зібрані докази стороною обвинувачення є недопустимим.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження документи, які на думку сторони обвинувачення, є доказами, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 86 та ст. 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Критеріями допустимості доказів є,зокрема, належні джерело, суб`єкт, процесуальна форма, фіксація та належні процедура й вид способу формування доказової основи. При цьому, в аспекті належного суб`єкта необхідно розглядати, у тому числі, й слідчого та прокурора.

У випадку здійснення слідчим чи прокурором, які не визначені відповідно до вимог кримінального процесуального закону як такі, що проводитимуть досудове розслідування та здійснюватимуть процесуальне керівництво у конкретному кримінальному провадження, дій, передбачених статтями 36, 40 КПК України, то вони здійснюються неналежним суб`єктом.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 (справа № 754/7061/15) викладено такий висновок: за змістом ст. 36, 37, 110 КПК України рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла. Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. Здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Так, стороною обвинувачення надано, а судом досліджено протокол огляду місця події згідно з яким оглянуто мобільний телефон «Айфон 6» та протокол пред`явлення особи для впізнання згідно з яким ОСОБА_7 було опізнано ОСОБА_3 за підписом слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_14 від 09.10.2020.

Разом з тим, суд визнає недопустимими доказами, як дані протоколу пред`явлення особи для впізнання, так і протокол огляду місця події, оскільки, стороною обвинувачення не доведено, що згадані протоколи отримано в порядку передбаченому КПК України.

Крім того, постанова про призначення групи прокурорів підписана особою, яка на дату підписання не мала на це повноважень.

Також, судом з цих же підстав визнаються недопустимими і інші докази надані стороною обвинувачення, оскільки вказані порушення, допущені під час досудового розслідування, суд розцінює як істотні порушення прав людини і основоположних свобод, усунути які на стадії судового розгляду кримінального провадження неможливо, що є підставою для ухвалення виправдувального вироку.

За правилами ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями п. 19 ст. 3 КПК України, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано відповідних доказів на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_14 , та прокурорів, які б були належними суб`єктами здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, розглянувши кримінальне провадження, в межах висунутого обвинувачення з урахуванням положень ст. 337 КПК України, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, дійшов до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, в якому він обвинувачується. Відтак, ОСОБА_3 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України необхідно визнати невинуватим та виправдати.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

До початку судового розгляду у відповідності до ст. 128 КПК України ОСОБА_7 заявлено цивільний позов.

У своєму позові цивільний позивач просить стягнути з ОСОБА_3 у рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду у сумі 306 582 (триста шість тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 00 к. та 6400 (шість тисяч чотириста) грн. 00 к. на правничу допомогу, а також 100 000 (сто тисяч) грн. 00 к. у рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Однак, як визначено ч. 3 ст. 129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

За таких обставин, цивільний позов ОСОБА_7 слід залишити без розгляду, що не позбавляє цивільного позивача звернутися з ним у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 190 КК України, та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, а саме у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Речові докази:

-оригінал платіжного доручення №78530 від 16.09.2020 та оригінал платіжного доручення №110562 від 22.09.2020, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-принт-скрини з власного мобільного телефону, відповідь представника Шведської компанії «Yuranex», копії квитанції щодо купівлі автомобіля «Fiat Freemont» 2014 року випуску в компанії «Yuranex», - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-мобільний телефон «Айфон 6» ІМЕІ НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - залишити у належного володільця.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1