Провадження №1-кс/522/364/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середньою-спеціальну освіту, не одруженого, працюючого в ТОВ «РУШ» на посаді комплектувальника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України, -

УСТАНОВИВ:

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0002972 від 22.09.2020, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з вимогами ст. ст. 41, 68 та 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

У відповідності з положеннями ст. ст. 316, 317, 319-321 Цивільного кодексу України саме законному власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке особа здійснює на рівних умовах особисто, добровільно, на власний розсуд і у спосіб, що не суперечить діючому законодавству України і моральним засадам суспільства. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з переліком державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною)» до комунальної власності областей передавався весь житловий та нежитловий фонд.

На виконання наведеної постанови Кабінету Міністрів України Одеською обласною радою народних депутатів було прийнято рішення від 25.11.1991 року № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради, міст обласного підпорядкування і районів області», яким затверджено перелік державного майна, що передається у власність міст обласного підпорядкування, зокрема, у власність м. Одеси, згідно з яким у комунальну власність територіальної громади м. Одеси був переданий весь житловий та нежилий фонд місцевих рад, народних депутатів, розташований у межах міста Одеса.

Таким чином, з 1991 року у територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради виникло право власності, зокрема, на весь жилий та нежилий фонд місцевих рад, народних депутатів, розташований у межах міста Одеса, до якого відносяться й нежитлові підвальні приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради, що затверджене рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 р. № 2752-УІ, департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради. Департамент наділяється міською радою повноваженнями, щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста.

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів міста Одеси № 141 від 21.03.1996 року надано дозвіл власниці квартири АДРЕСА_4 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 використовувати нежитлове підвальне приміщення розміщене під квартирою АДРЕСА_4 , площею - 28,63 квадратних метрів, з внесенням відповідних змін до особового рахунку, як підсобне приміщення, без права подальшої приватизації, але дане підвальне приміщення не було приватизоване та на момент смерті до складу спадщини не входило.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.10.2006 року померлій ОСОБА_8 належала на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,6 квадратних метрів.

Згідно свідоцтва про смерть від 29 листопада 2010 року серії НОМЕР_1 виданого Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На момент відкриття спадщини, спадкодавцеві належала на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,6 квадратних метрів.

Так, 01.11.2011 року на підставі свідоцтва про право спадщини виданого державним нотаріусом Другої Одеської нотаріальної контори ОСОБА_9 спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 , став її внук ОСОБА_4 , який 02.11.2011 року зареєстрував на своє ім`я право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 55,6 квадратних метрів.

В подальшому, 16.01.2015 року ОСОБА_4 , з метою оформлення на своє ім`я право власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 звертався до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 та КП «ОМБТІ та РОН» про зобов`язання видати свідоцтво про право власності та анулювати технічний паспорт та видати новий.

Судом встановлено, що згідно технічного паспорту від 13.09.2005 року загальна площа квартири становить 81,7 квадратних метрів, з яких: житлова площа - 29 квадратних метрів, підсобна - 52,7 квадратних метрів.

Проте згідно технічного паспорту від 28.09.2006 року та від 10.10.2011 року, який був виготовлений на замовлення спадкодавця ОСОБА_8 , загальна площа квартири становить 55,6 квадратних метрів, з яких: житлова площа - 29,3 квадратних метрів, підсобна - 26,3 квадратних метрів.

З плану квартири вбачається, що квартира складається з 2-х житлових кімнат площею 14,8 квадратних метрів та 14,5 квадратних метрів, та під час інвентаризації не було взято до загальної площі підвальне приміщення.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.10.2006 року виданого УЖКГ та ПЕК Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_8 загальна площа квартири становить 55,6 квадратних метрів.

В результаті чого у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 , Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» про зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину, анулювати технічний паспорт та видати інший техпаспорт безоплатно відмовлено.

Так, ОСОБА_10 визначивши вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних кримінальних правопорушень, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману, виготовлення та використання завідомо підроблених документів, вчинення правочинів з майном, одержаним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, а також вчиненні дій, спрямованих на приховування і маскування незаконного походження такого майна, володіння ним, прав на нього, джерел його походження та набуття, володіння та використання такого майна, достовірно знаючи, що таке майно одержано злочинним шляхом, а також з метою полегшення вчинення вказаних злочинів, запропонувала ОСОБА_4 вчинити заволодіння об`єктом нерухомого майна, на що останній надав свою добровільну згоду.

Вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, попередньо між собою домовившись, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_10 .

Кінцевою метою злочинного плану за допомогою підроблених документів було переоформлення права власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 та розділ її на новоутворені квартири під АДРЕСА_5 та АДРЕСА_5 із реєстрацією права власності за ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_10 попередньо вступила у злочинну змову, з метою подальшої реалізації квартир АДРЕСА_5 третім особам шляхом укладання цивільно-правової угоди.

Тобто, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою у групі із ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, корисливих мотивів, достовірно знаючи, що нежитлове підвальне приміщення розміщене під квартирою АДРЕСА_4 , площею - 28,63 квадратних метрів належить Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 право власності на дане приміщення він не набував та рішенням виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів м. Одеси № 141 від 21.03.1996 року надано дозвіл ОСОБА_8 тільки на користування, також не проживав та не використовував вказане приміщення, з метою протиправного збагачення, 23.10.2018 року ОСОБА_4 зареєстрував право власності на таке у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як житлове приміщення квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 30,6 квадратних метрів, житлова площа, 22,6 квадратних метрів. та відчужив за наступних обставин.

Так, у 2018 році, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 звернулась за допомогою продажу нежитлового підвального приміщення розміщеного під квартирою АДРЕСА_4 , площею - 28,63 квадратних метрів до ТОВ «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ ЮГО-ЗАПАД» вартістю 20 000 доларів США, після чого даний об`єкту нерухомості був виставлений на продаж у мережі інтернет на сайтах оголошень де продаються об`єкти нерухомого майна у м. Одесі.

В подальшому, 13.07.2018 ОСОБА_4 знаходячись у офісному приміщенні ТОВ «АГЕНЦІЯ НЕРУХОМОСТІ ЮГО-ЗАПАД» більш точного місця та часу досудовим розслідуванням не встановлено у присутності ОСОБА_10 , уклав із ОСОБА_11 договір про наміри укласти договір купівлі-продажу нежитлового підвальне приміщення розміщене під квартирою АДРЕСА_4 , площею - 28,63 квадратних метрів, в результаті підписання якого ОСОБА_10 мотивуючи необхідністю виготовленням необхідних документів на підвальне приміщення повідомляючи при цьому завідомо неправдиві відомості, отримала 3000 доларів США, якими разом із ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд.

Зі змісту договору про наміри від 13.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 зобов`язується виготовити відповідні документи, на які йому були виділено грошові кошти та укладе договір купівлі-продажу із оголошено вартістю об`єкта нерухомого майна у сумі 20 000 доларів США не пізніше 01.09.2018 року.

У подальшому, з метою державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на житлову квартиру АДРЕСА_4 , маючи злочинний намір на привласнення нежитлового підвального приміщення загальною площею 28,63 квадратних метрів, розташованого під квартирою АДРЕСА_4 та діючи умисно з іншими невстановленими особами з внесенням до документів відомостей, що не відповідають дійсності, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_10 , отримала завідомо підроблені документи, а саме:

- висновок експерта з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_12 щодо технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці об`єкту нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 85,6 квадратних метрів, а саме квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 55,0 квадратних метрів і квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 30,6 квадратних метрів.

- технічний паспорт виданий ФОП « ОСОБА_13 » від 15.08.2018, відповідно до якого загальна площа квартири АДРЕСА_5 складає 85,6 квадратних метрів,

- технічний паспорт виданий ФОП « ОСОБА_13 » від 03.10.2018, відповідно до якого загальна площа квартири АДРЕСА_5 складає 55,0 квадратних метрів,

- технічний паспорт виданий ФОП « ОСОБА_13 » від 03.10.2018, відповідно до якого загальна житлова площа зазначеної квартири складає 30,6 квадратних метрів.

Висновком щодо технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що фактично квартира АДРЕСА_5 має загальну площу 85,6 квадратних метрів, шляхом поділу якої утворено два нових об`єкта нерухомості: квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 55,0 квадратних метрів; та квартира АДРЕСА_5 , загальною площею 30,6 квадратних метрів.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що під час поділу квартири АДРЕСА_5 , який здійснено на підставі висновку щодо технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці, за рахунок приміщення цокольного поверху яке на праві комунальної власності належить територіальній громаді міста Одеси, загальна площа збільшена з 55,6 квадратних метрів, до 85,6 квадратних метрів.

Згідно із зазначеним висновком, об`єкт нерухомого майна створено шляхом поділу без проведення будівельних робіт, що відповідно до п. 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 не є реконструкцією та не є самочинно збудованим.

Відповідно до положень п. 2.6. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007, висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, містить такі данні:

а) кому належить об`єкт нерухомого майна;

б) на підставі яких правовстановлювальних документів;

в) повну технічну характеристику об`єкту нерухомого майна;

г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями

та спорудами між співвласниками;

ґ) який документ підтверджує право власності (користування)

земельною ділянкою;

д) склад новоутворених об`єктів нерухомого майна і їх адреси;

е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об`єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства.

Таким чином, висновок технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці, який був підставою для поділу об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не містить всіх необхідних даних, передбачених зазначеною Інструкцією.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громаді передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Розпорядження майном не у спосіб та не у межах повноважень, передбачених законом, тобто без прийняття відповідного рішення, не є вираженням волі територіальної громади.

Рішення щодо відчуження комунального майна приймається виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, однак враховуючи те, що Одеською міською радою рішень щодо відчуження спірного приміщення не приймалось, тому приміщення вибуло з комунальної власності поза волею власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Вказаними діями ОСОБА_10 забезпечила можливість ОСОБА_4 , шляхом звернення до державного реєстратора, здійснити державну реєстрацію неіснуючої житлової квартири, що начебто розташований за вказаною вище адресою, а саме: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Задля реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману житловим приміщенням, ОСОБА_10 забезпечила проведення державної реєстрації від імені державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» ОСОБА_14 у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно права власності на житлову квартиру АДРЕСА_4 , загальна площа 30,6 квадратних метрів за ОСОБА_4 , хоча в дійсності вказаним приміщенням є нежитлове підвальне приміщення розміщене під квартирою АДРЕСА_4 , площею - 28,63 квадратних метрів, яке належить Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради, з внесенням відповідних відомостей (з відкриттям розділу) до Державного реєстру 22.10.2018 року о 19 годині 05 хвилин.

Крім того, на підставі технічного паспорту виданого ФОП « ОСОБА_13 » та висновку експерта з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_12 , щодо технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці об`єкту нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 діючи разом з іншими невстановленими особами зареєстрував право власності на зазначені об`єкти нерухомості (квартира АДРЕСА_5 реєстраційний номер 28491127 та квартира АДРЕСА_5 реєстраційний номер 28492635 яка складалась з приміщення підвалу площею 28,63 квадратних метрів, розташованого під квартирою АДРЕСА_4 ).

Тобто, 22 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 надав (використав) завідомо підроблені висновок експерта з технічного обстеження будівель і споруд, щодо технічної можливості поділу на дві окремі (самостійні) одиниці об`єкту нерухомого майна та підроблений технічний паспорт, державному реєстратору Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» ОСОБА_14 , на їх підставі та особисто підписаною ОСОБА_4 заявою про державну реєстрацію речового права, здійснив державну реєстрацію права власності на житлову квартиру АДРЕСА_4 , загальна площа 30,6 квадратних метрів за ОСОБА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 101).

Внаслідок зазначених незаконних дій - державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на житлову квартиру АДРЕСА_4 , загальна площа 30,6 квадратних метрів ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 181, ст. 210 Цивільного кодексу України, року набув право власності на нерухоме майно, що належать Департаменту Комунальної власності Одеської міської ради, при цьому до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житлову квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Тобто, ОСОБА_4 діючи разом із ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами з метою особистого збагачення, незаконно привласнили комунальне майно (приміщення підвалу площею 28,63кв.м., розташованого під квартирою АДРЕСА_4 ), яке знаходилось у його на праві використання.

При спілкуванні з покупцем ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 запевнили останнього, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 , буде оформлене у законний спосіб, про дійсний, протиправний порядок заволодіння нежитловим підвальним приміщенням розміщеного під квартирою АДРЕСА_4 , площею - 28,63 квадратних метрів у шахрайський спосіб, шляхом виготовлення та використання завідомо підроблених документів, не повідомляв.

Так, ОСОБА_4 виступаючи як власник майна житлової квартири АДРЕСА_4 , достовірно знаючи про те, що він не є власником вищезазначеного об`єкта нерухомості, надав пакет документів, приватному нотаріусу, який посвідчував цивільно-правову угоду.

Продовжуючи свою злочину діяльність, 20.11.2018 знаходячись у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , ОСОБА_4 уклав договір купівлі- продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 , (продавець за договором з однієї сторони), та ОСОБА_16 на підставі довіреності діючи від імені своєї матері ОСОБА_17 (покупець за договором з іншої сторони), посвідченого нотаріусом за № 1135.

Згідно до п.4 Договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , продаж здійснено за 719 100 гривень, які ОСОБА_4 отримав від представника покупця до підписання Договору шляхом безготівкового розрахунку, про що у справах нотаріуса зберігається копі платіжного доручення.

Відповідно до п.6 умов Договору ОСОБА_4 свідчить, зокрема, що вказана квартира на момент відчуження іншим особам не відчужена, щодо неї відсутні судові спори, прав у третіх осіб як у межах, так і за межами України, немає; внаслідок відчуження зазначеної квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб.

Згідно до п.7 Договору ОСОБА_4 стверджує, що документи, які підтверджують його право власності на об`єкт, та всі надані ним відомості відносно зазначеного об`єкту є достовірні та правдиві.

Цими умисними діями, що виразились у придбанні права на чуже майно шляхом обману вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, з використанням завідомо підроблених документів ОСОБА_10 та ОСОБА_4 завдали ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 632 104 (шістсот тридцять дві тисячі сто чотири гривні) гривень, тобто на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

17.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає право, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, за попередньою змовою групою осіб; кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підроблених документів; кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: показами потерпілого, показами свідків, результатами проведених гласних слідчих (розшукових) дій, проведеними експертними дослідженнями та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи його обґрунтованим наведеними підставами.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.358 КК України та ч.4 ст.190 КК України, за які в сукупності законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовуються наступними доказами: показами потерпілого, показами свідків, результатами проведених гласних слідчих (розшукових) дій, проведеними експертними дослідженнями та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_4 є громадянином України, має середньою-спеціальну освіту, не одружений, працює в ТОВ «РУШ» на посаді комплектувальника, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наведені обставини, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дають достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування або суду та впливати на свідків.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Керуючись ст.ст.132, 176-178, 181, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 16.03.2024 включно за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши підозрюваному залишати житло у період часу із 22 години до 06 години щодоби.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу із 22 години до 06 години щодоби без дозволу слідчого, прокурора чи суду, за винятком: отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошення повітряної тривоги з метою перебування в укритті;

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , потерпілим ОСОБА_11 , підозрюваною ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту ухвалення рішення, а саме з 19.01.2024.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 16.03.2024 включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя:

19.01.2024