Справа № 161/3457/23
Провадження № 1-кп/161/564/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 грудня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001580 від 03.09.2022 року про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із неповною середньою освітою, працюючого приватним підприємцем, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2013 та 2022 років народження, раніше судимого, зокрема:

- 21.06.2004 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

- 06.11.2008 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. Звільнений по відбуттю строку покарання 21.12.2016 року;

- 06.02.2018 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 06.02.2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. Відбуває покарання у ДУ «Райківська виправна колонія №37».

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 02 вересня 2022 року, близько 12 години 53 хвилини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2500-IX від 15.08.2022, шляхом підбору ключа, незаконно проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 15 000 гривень та 150 доларів США, що на момент вчинення злочину відповідно до курсу НБУ становить 5 485 гривень 29 копійок, та будучи викритий потерпілою ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна викрито, продовжуючи свої протиправні дії, вчинив відкрите викрадення чужого майна, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 20 485 гривень 29 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , інкримінуються умисні протиправні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.4 ст. 186 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно вчинив вказане кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, оскільки злочин вчинений ним через тяжкі сімейні обставини, з урахуванням тяжкої хвороби його доньки. Завдані збитки не відшкодовані.

В судове засіданні потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, попередньо на адресу суду подала заяву про розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у її відсутності. Завдана матеріальна шкода їй не відшкодована, при призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 186 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття, оскільки така обставина встановлена в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, потерпіла при призначенні покарання останньому поклалася на розсуд суду. Однак останній раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, за що відбував реальну міру покарання та на даний час знаходить в місцях позбавлення волі, що свідчить про сталу поведінку обвинуваченого до вчинення злочинів, та в сукупності із тією обставиною, що обвинувачений на даний час відбуває покарання у ДУ «Райківська виправна колонія №37», за вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що також дає підстави вважати, що він не став на шлях виправлення.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив повторно тяжкий корисливий злочин, що свідчить про те, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а відтак суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_4 до постановлення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2023 вчинив злочин, тому суд призначає остаточне покарання із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань.

На думку суду, таке остаточне покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченою, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Строк відбуття покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

Окрім того, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченого термін його перебування під вартою у відповідності до вимог ст.72 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком суду та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року, визначити до відбуття ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили

Речові докази у справі:

- відбитки слідів рук, відбитки низу взуття, дверний замок з ключем знищити;

- подарункову коробку сірого кольору з маркуванням у вигляді крапок темно-сірого кольору, браслет срібного кольору із вставками круглої форми золотистого кольору, підвіску срібного кольору у вигляді янгола, циферблат від годинника золотистого кольору, дві сережки срібного кольору, одну сережку срібного кольору із вставкою у вигляді діаманту тримач для сім-картки «Київстар», картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка на момент обшуку знаходилася в кишені куртки, яка належить ОСОБА_4 , кофту сірого кольору з капюшоном з емблемою «Найк», мобільний телефон «Самсунг» золотого кольору в пошкодженому (розбитому) стані, мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, імеі: НОМЕР_2 , кросівки чорного кольору марки «Джордан» повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

- кросівки з логотипом «Nike», дві пари кросівок з логотипом «Under Armour», дві чоловічі куртки з логотипом «Nike», кепку темного кольору з логотипом «Fila», - повернути за належністю ОСОБА_7 .

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2022 року на речі та предмети, скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення чотирьох судових трасологічних експертиз, а саме №СЕ-19/103-22/8230-ТР від 26.09.2022 в сумі 1510, 24 грн., №СЕ-19/103-22/9697-ТР від 10.11.2022 в сумі 1510, 24 грн., №СЕ-19/103-22/7657-ТР від 13.09.2022 в сумі 755, 12 грн., №СЕ-19/103-22/10075-ТР від 22.11.2022 в сумі 1510, 24 грн. та судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/103-22/11073-Д від 26.12.2022 в сумі 1510, 24 грн., а всього на загальну суму 6796 (шість тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень 08 (вісім) копійок.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.06.2023 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі (з моменту затримання на виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2023).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1