справа № 952/747/23
провадження № 1-кп/952/117/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зачепилівка Харківської області матеріали кримінального № 0001028 від 07.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 30.03.2016 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 160 годин громадських робіт, судимого 30.09.2016 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.2,3 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців 9 днів позбавлення волі, -

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою, АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою проживає мати останнього - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , систематично вчиняє домашнє насильство у зв`язку з чим із 03.10.2022 перебуває на обліку в СПД № 1 Красноградського РВП ГУНП в Харківській області як особа, що вчиняє домашнє насильство.

Так, в період часу з 03.10.2022 по 07.10.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України « Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , шляхом словесних образ та погроз, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої та завдання шкоди її психічного здоров`я у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо.

03.10.2022 близько 11.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме в АДРЕСА_1 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім того, ОСОБА_4 , 11.02.2023 близько 19.40 год., перебуваючи за місцем мешкання, а саме в АДРЕСА_1 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім того, ОСОБА_4 , 23.02.2023 близько 11.15 год., перебуваючи за місцем мешкання, а саме в АДРЕСА_1 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

За вчинення домашнього насильства постановами Зачепилівського районного суду Харківської області від 07.10.2022; 13.02.2023 та 24.02.2023 ОСОБА_4 , за епізодами 03.10.2022, 11.02.2022 та 23.02.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_4 05.10.2023 близько 22.00 год., будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, перебуваючи за місцем мешкання, а саме в АДРЕСА_1 , де у приміщенні квартири разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , діючи умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо останньої яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість та призвело до психологічного страждання.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та підтвердив, що злочин було скоєно ним при обставинах, про які він дав добровільно та правдиво свідчення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні і які правильно вказані в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не з`явилася, надала заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, ніяких претензій до обвинуваченого не має. Суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України можливо розглянути без участі потерпілої.

Відповідно до ст. 349 КПК України та приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченого, його вина є доведеною, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що у подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового слідства, не має потреби, обмежившись дослідженням матеріалів справи, якими характеризується ОСОБА_4 . Судом роз`яснено учасникам процесу, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінуємого йому злочині доказана повністю і його дії кваліфікує за ст. 126-1 КК України - умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше неодноразово судимого за злочини проти власності, який за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства в сім`ї відносно своєї рідної матері, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство відносно останньої.

Відповідно до Постанови Верховного Суду колегією Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2021 року у справі №583/3295/19 словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Також суд враховує практику Європейського суду з прав людини відповідно до якої, держави повинні мати можливість законно обирати додаткові юридичні заходи у відповідь на соціально небезпечну поведінку особи за допомогою різних процедур, що утворюють єдине ціле, для вирішення різних аспектів соціальної проблеми, яка виникла, за умови, що застосовані заходи в сукупності не являють собою надмірного тягаря для такої особи (справа «А та Б проти Норвегії» від 15 листопада 2016 року).

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке було скоєно стосовно своєї рідної матері, системність скоєння таких дій, письмові дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та перебував в місцях позбавлення волі, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити покарання з врахуванням вимог ст. 69-1 КК України у виді арешту в межах санкції ст. 126-1 КК України, вважаючи неможливим виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 50, 66, 67, 395 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді арешту на строк 6 (шість ) місяців.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати, а після набрання вироком чинності в порядку виконання вироку, обрати у виді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення в кримінальну палату Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області, засудженим ОСОБА_4 , в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1