печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000068.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 25.05.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук у володінні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено носій інформації WD MyPassport серійний номер WXS1E32SCHYP з USB кабелем та флеш-носій зеленого кольору з об`ємом 2 GB, із зазначенням номеру 511-070703230.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2023 року № 757/21461/23-к відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на вказане вище майно.

В подальшому рішенням колегії Київського апеляційного суду скасовано ухвалу слідчого судді від 29.05.2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора та постановлено нову ухвалу, якою накладено арешт на вилучене в ході обшуку майно, а саме носій інформації WD MyPassport серійний номер WXS1E32SCHYP з USB кабелем та флеш-носій зеленого кольору з об`ємом 2 GB, із зазначенням номеру 511-070703230.

Заявник вказує, що рішення суду апеляційної інстанції не містить посилань на відповідність вилученого в ході обшуку майна критеріям речових доказів, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, накопичувачі не містять важливої для кримінального провадження інформації та у органу досудового розслідування було достатньо часу для копіювання матеріалів, що містяться на носіях інформації.

У судове засідання заявник та прокурор не з`явилися, повідомлялися про день, місце і час розгляду клопотання, будь-яких заяв, щодо неможливості розгляду клопотання за їх відсутності, до суду не надали.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

В судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2ст. 197-1 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження 25.05.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук у володінні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено носій інформації WD MyPassport серійний номер WXS1E32SCHYP з USB кабелем та флеш-носій зеленого кольору з об`ємом 2 GB, із зазначенням номеру 511-070703230.

07.08.2023 року ухвалою Київського апеляційного суду накладено арешт на перелічене вище майно з метою збереження речових доказів.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При накладенні арешту на носії інформації, колегією Київського апеляційного суду, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів.

Згідно вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ст. 40 КПК орган досудового розслідування є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється, при цьому вирішує порядок та обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідні для забезпечення кримінального провадження, а тому є безпідставними посилання заявника у клопотанні на тривалість часу знаходження носіїв інформації під арештом та достатність у органу досудового розслідування часу для копіювання необхідної інформації.

Поряд із цим, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, заявником не доведено, як того вимагає ч.2 ст.174 КПК України, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а також доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, для його власника.

Окрім того, особі, за клопотанням якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Разом з тим, заявник у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи процесуальну поведінку заявника, який судове засідання не з`явився та клопотання не підтримав, слідчий суддя, приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту не містить належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на теперішній час відпала, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.

За таких обставин, керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1