Справа №293/1167/23
Провадження № 1-кп/293/227/2023
УХВАЛА

26 вересня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2023 за №0001770 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтрималп подане клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява, в якій просить судові засідання проводити без її участі. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурор зазначає, що ОСОБА_4 ,. будучи судимим 01.02.2023 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України в період іспитового строку належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні, корисливі злочини, передбачені ч.4 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України.

Так, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Також, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому у період воєнного стану, повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомир від 09.06.2023 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001770 від 07.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст.185 КК України обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06.08.2023 включно та визначено розмір застави.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.08.2023 проджено обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 01.10.2023 включно.

Прокурор обґрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 вказав, що він раніше судимий 01.02.2023 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив новий умисний корисливий злочин. ОСОБА_4 офіційного не працює, стабільних доходів не має. Грошові кошти на проживання отримує шляхом вчинення злочинів. Враховуючи його вік та стан здоров`я, періодичність вчинення ним злочинів, прокурор вважає, що останній, перебуваючи на волі, може не припинити свою злочинну діяльність та продовжувати вчиняти нові корисливі злочини та переховуватись від суду. Крім того, наявні всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій. В даному випадку тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який в повній мірі відповідає існуючим ризикам. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів в повній мірі не зможе забезпечити виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченими п.п.1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України. Вказані ризики не зникли та продовжують існувати.

Таким чином, наявність вищевказаних ризиків обумовлює необхідність у продовженні застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутація, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує його молодий вік, сімейний стан не одружений, майновий стан обвинуваченого не працює, раніше судимий, вчинив злочин під час іспитового строку, тобто знехтував покладеними на нього кримінально-процесуальним законом обов`язками, знову вчинив умисні корисливі кримінальні правопорушення в умовах воєнного стану. Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Суд також погоджується з думкою прокурора про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що суд своїм рішенням забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а тому з урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, можливої міри покарання, яка йому загрожує, наявності ризиків, визначених ст.177 КПК України у кримінальному провадженні, та те, що строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 01.10.2023, тому суд вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, а тому задовольняє його в повному обсязі. Разом з тим, суд вважає за можливе визначити розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_4 в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень.

Щодо заявленого усно в судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд дійшов висновку, що в його задоволенні слід відмовити.

На думку суду, домашній арешт не є тим запобіжним заходом, який буде стримувати ОСОБА_4 від подальшого вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 393, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у виді тривання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 11 листопада 2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: отримувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , р/р UA 0000277, МФО: 820172, банк отримувача: ДКС України, м.Київ

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

-прибувати за викликом до суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави два місяці.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається у дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Житомирська УВП (№8)».

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Головуюча суддя Людмила ПРОЦЕНКО