Номер провадження: 11-кп/813/2307/23
Справа № 498/840/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 на ухвалу Великомихайлівського райсуду Одеської обл. від 13.09.2023, про повернення прокурору обвинувального у к/п №0000222 від 30.03.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Незвертайлівка Слободзейського респ. Молдова, особи без громадянства (довідка про звільнення серії ОДС №13965 від 12.03.2016), із базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції обвинувальний акт у к/п №0000222 від 30.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що у судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що не отримував паспорт громадянина України, відповідно, всупереч положень Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують її особу чи спеціальний статус» органом досудового розслідування не була встановлена особа, якій повідомлено про підозру та відносно якої обвинувальний акт було направлено до суду, що є грубим порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_7 вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з огляду на наступне:

- обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну його невідповідність вимогам закону, а наявність таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Водночас, відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 №223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого провадження відповідно до КПК України» єдиною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, а саме якщо: 1) цей документ містить положення, що суперечать одне одному; 2) у ньому наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; 3) він не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; 4) до нього не долучені передбачені законом додатки. Водночас, посилань на жодну із зазначених вимог в оскаржуваній ухвалі не наведено.

- слідчим була встановлена особа обвинуваченого належним чином, а саме на підставі довідки про звільнення серії ОДС №13965 від 12.03.2016, яка має фотокартку. Копія довідки про звільнення ОСОБА_8 наявна в матеріалах провадження та буда надана прокурором суду для огляду;

- суд касаційної інстанції у своїй постанові від 26.10.2022 у справі №686/10785/16-к зазначив, що у разі повернення судом обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акту. Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору суд 1-ої інстанції не вказав, які саме недоліки слід усунути прокурору, що свідчить про те, що таке повернення не створить будь-яких процесуальних наслідків, крім невиправданої затримки розгляду кримінального провадження, що суперечить положенням ст. 28 КПК України.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 13.09.2023 та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_8 в суді 1-ої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На адресу апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від захисника ОСОБА_9 , в яких він вказує на те, що довідка про звільнення серії ОДС №13965 не є документом для посвідчення особи в розумінні Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують її особу чи спеціальний статус». Стороною захисту неодноразово піднімалося питання під час досудового розслідування, зокрема під час повідомлення особі про підозру яким чином встановлено особу підозрюваного та на підставі яких документів, оскільки ОСОБА_8 повідомляв, що ніколи не отримував паспорт громадянина України або іншої держави а також у нього відсутні будь-які інші документи для встановлення особи.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість захисник та обвинувачений заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону судом 1-ої інстанції було дотримано не в повній мірі.

Статтею 2 КПК України регламентовано, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно), чи не затвердженні прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Водночас, із матеріалів провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 4).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 7-12) та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 15-16).

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України .

Відповідно до п. 2) ч.1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, у обвинувальному акті зазначені такі відомості про особу обвинуваченого - ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Незвертайлівка Слободзейського респ. Молдова, особа без громадянства (довідка про звільнення серії ОДС №13965 від 12.03.2016, без реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Окрім того, як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_8 з`являвся до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій у статусі підозрюваного та його дані були встановлені довідкою про звільнення, при цьому будь яких сумнівів у встановленні особи ОСОБА_8 на стадії досудового розслідування не виникало.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 анкетні відомості зазначені в обвинувальному акті відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку із чим колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про дотримання процесуальних вимог у цій частині.

Більш того, апеляційний суд враховує правову позицію, яка викладена у постанові Третьої судової палати № 686/10785/16-к від 26.10.2023 відповідно до якої у разі повернення судом обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК України, повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акту.

Насамкінець, відповідно до усталеної практики ВС суду у кожному випадку необхідно встановити чи було допущене порушення КПК України істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

Отже, у даному випадку застосування п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його нормам КПК України в даному випадку є необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з приписами п. 6) ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської обл. від 13.09.2023, про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000222 від 30.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у к/п №0000222 від 30.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3