УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 Справа №607/4909/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання, в приміщенні зали суду, в м.Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000964 від 16.04.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000964 від 16.04.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

24.10.2023 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.10.2023 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На адресу суду надійшло повідомлення про те, що обвинуваченого ОСОБА_3 затримано.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, з мотивів у ньому наведених.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що копія клопотання йому вручена, заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання, вказав, що у нього відсутня можливість внести заставу.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання, зазначила що ОСОБА_3 брав участь у бойових діях для захисту незалежності України. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту нічну пору доби.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та санкцією якого передбачене покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Суд вважає, що за результатами розгляду клопотання, оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик стверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся за викликом суду, двічі його було оголошено в розшук та в подальшому було надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, ризики, передбачені п. 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначені у клопотанні прокурора, жодним чином не обґрунтовані, відтак суд вважає їх недоведенеми і не бере до уваги.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу, суд бере до уваги наступне.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

У поданому клопотанні прокурор просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину

Зважаючи на наведене вище, та за наслідками встановлених обставин при розгляді клопотання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не судимий в порядку ст. 89 КК України, брав участь у бойових діях для захисту незалежності України, беручи до уваги недоведення прокурором необхідності застосування в даному конкретному випадку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов висновку про те, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо обвинуваченого слід застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме у нічний час буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме вимогам КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Крім цього, застосовуючи до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись: главою 18 КПК України, ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби на строк до 23 год. 59 хв. 13.02.2024.

Заборонити ОСОБА_3 , залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття) до 13.02.2024.

На цей же строк покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першим викликом до прокурора та в суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

- в разі зміни постійного місця проживання або місця роботи повідомити про це негайно прокурора чи суд;

- здати на зберігання в органи УДМС (у випадку наявності) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків визначити до 23 год. 59 хв. 13.02.2024.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надіслати для виконання до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1