Справа № 375/1460/23
Провадження №1-кп/375/122/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року смт. Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003814, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Передмістя, Бучацького району Тернопільської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, з не повною середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця смт Рокитне, Рокитнянського району Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, вдівця, з професійно-технічною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 01.03.2012 вироком Рокитнянського районного суду Київської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком на 3 роки;

- 06.07.2012 вироком Рокитнянського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.07.2013 вироком Миронівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

- 05.07.2017 вироком Сквирського районного суду Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 11.12.2018 звільненого з Білоцерківської виправної колонії №35 умовно-достроково на 8 місяців 19 днів;

- 15.04.2019 вироком Рокитнянського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, у відповідності до положень ст.71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду Київської області від 05.07.2019 визначене остаточне покарання у вигляді 3 роки 6 місяців, позбавлення волі. 18.11.2021 звільненого з Старобабанівської виправної колонії №92 умовно-достроково на 9 місяців 23 дні, -

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 04 серпня 2023 року близько 17 год. він перебував за місцем проживання своєї матері за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час за цією ж адресою перебував співмешканець матері ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Достовірно знаючи, що на подвір`ї сусіднього домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться велосипед, належний ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вирішив викрасти даний велосипед.

У зв`язку з цим ОСОБА_5 повідомив про свій злочинний задум ОСОБА_4 та запропонував йому вчинити крадіжку разом. Зокрема, ОСОБА_5 запропонував, щоб ОСОБА_4 проник на територію подвір`я їхньої сусідки та викотив належний їй велосипед після чого вони разом продадуть його та отримані кошти розділять між собою. На пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дав свою згоду, вступивши таким чином у попередню змову між собою.

В подальшому, 04 серпня 2023 близько 17 год. (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 з метою реалізації спільного злочинного задуму, спрямованого на крадіжку чужого майна за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно від оточуючих, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та продовженим Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 02.05.2023 №3057-ІХ, пішов до домоволодіння ОСОБА_7 .. Зайшовши на територію домоволодіння через незачинену хвіртку, на подвір`ї біля паркану ОСОБА_4 виявив дорожній велосипед марки СROSSIDE Comfort вартістю 4950 грн., який належить ОСОБА_7 . Взявши виявлений ним велосипед, ОСОБА_4 викотив його через незачинену хвіртку та покотив до місця проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де передав його останньому.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 розпорядилися на власний розсуд, а саме разом поїхали до м. Біла Церква Київської області, де продали викрадений велосипед необізнаному з його злочинним походженням ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, тобто як вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не погашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, 04 серпня 2023 близько 17 год. ОСОБА_5 перебував за своїм місцем проживання розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час за цією ж адресою перебував син його співмешканки ОСОБА_4 .

Достовірно знаючи, що на подвір`ї сусіднього домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться велосипед, належний ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вирішив викрасти даний велосипед.

У зв`язку з цим ОСОБА_5 повідомив про свій злочинний задум ОСОБА_4 та запропонував йому вчинити крадіжку разом. Зокрема, ОСОБА_5 запропонував, щоб ОСОБА_4 проникнув на територію подвір`я їхньої сусідки та викотив належний їй велосипед після чого вони разом продадуть його та отримані кошти розділять між собою. На пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дав свою згоду, вступивши таким чином у попередню змову між собою.

В подальшому, 04 серпня 2023 близько 17 год. (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 з метою реалізації спільного злочинного задуму, спрямованого на крадіжку чужого майна за попередньою змовою групою осіб, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, таємно від оточуючих, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та продовженим Указом Президента України №254/2023 від 01 травня 2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"» від 02.05.2023 №3057-ІХ, пішов до домоволодіння ОСОБА_7 . Зайшовши на територію домоволодіння через незачинену хвіртку, на подвір`ї біля паркану ОСОБА_4 виявив дорожній велосипед марки СROSSIDE Comfort вартістю 4950 грн, який належить ОСОБА_7 . Взявши виявлений ним велосипед, ОСОБА_4 викотив його через незачинену хвіртку та покотив до місця проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де передав його останньому.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд, а саме разом поїхали до м. Біла Церква Київської області, де продали викрадений велосипед необізнаному з його злочинним походженням ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану тобто як вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Процесуальні рішення у справі

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003814, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, надійшов до Рокитнянського районного суду Київської області 31 серпня 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 серпня 2023 року справа передана у провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 01 вересня 2023 року проведення підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0003814, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України призначено на 16 годину 00 хвилин 05 вересня 2023 року.

В подальшому підготовче судове засідання було відкладено доа 26.10.2023 та до 23.11.2023.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив подані до суду укладені між ним - прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області та на той час підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за участі їхнього захисника ОСОБА_6 , угоди про визнання винуватості від 30 серпня 2023 року, просив їх затвердити та винести вирок відповідно до укладених угод, а саме призначити узгоджене покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі кожному.

Згідно із угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за частиною 4 статті 185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 , у присутності свого захисника ОСОБА_6 , діючи добровільно, погодив укладення даної угоди та підписав її, щиро каючись, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

Підозрюваний ОСОБА_5 , у присутності свого захисника ОСОБА_6 , діючи добровільно, погодив укладення даної угоди та підписав її, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угод сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують його покарання а також врахували особу винного.

При укладенні угод сторони прийняли до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують його покарання а також врахували особу винного.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 укладені угоди про визнання винуватості підтримав, вказавши про їх відповідність вимогам чинного законодавства, добровільність їх укладення, належність даного кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченими своєї винуватості у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, яке підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Також прокурор зазначив, що умови угод відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також повідомив що правопорушенням завдана майнова шкода фізичній особі, яка визнана потерпілою у кримінальному провадженні та про письмову згоду потерпілої на укладення зазначених угод, яка надана добровільно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження та повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. При цьому ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, проте все одно просив затвердити укладену угоду. Він також вказав, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження та повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив затвердити укладені угоди, повідомивши, що їх умови відповідають вимогам законодавства, а їх укладення є добровільним та призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджене угодами покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердила згоду на укладення угод про визнання винуватості між прокуром та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зазначивши, що надана згода на їх укладення є добровільною. Просила затвердити укладені угоди.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною 2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України є тяжким злочином.

Як вбачається з обвинувального акту та угод про визнання винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення (злочин), передбачене частиною 4 статті 185 КК України, беззастережно визнали себе винними у вчиненні вказаного злочину, щиро розкаюються у вчиненому, їхніми діями шкода завдана правам та інтересам окремої особи, яка визнана потерпілою у кримінальному провадженні та надала письмову згоду прокурору на укладення угод, та вони погодилися із прокурором на призначення їм покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Отже, у кримінальному провадженні № 0003814, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2023 року, щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, можуть бути укладені угоди про визнання винуватості.

Суд вважає, що угоди про визнання винуватості містять усі необхідні відомості, які передбачені статтею 472 КПК України.

Суд переконався, що їх укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угоди про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за частиною 4 статті 185 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто як вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто як вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Погоджене угодами про визнання винуватості покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беззастережне визнання ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також особи винних, які мають постійне місце проживання, не перебувають на обліку у лікаря психіатра, ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, ОСОБА_4 характеризується посередньо за місцем проживання.

Судом встановлено, що угоди про визнання винуватості, відповідають інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для їх затвердження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого потерпілій збитку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого потерпілій збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених згідно із статтею 67 КК України, судом не встановлено.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підстав для застосування до обвинувачених положень статті 69 КК України суд не вбачає.

Суд також вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених, обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, дані про їх особу, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодами про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Суд зазначає, що відповідно до частин 2, 3 статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Такі ж роз`яснення надані у пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у № 13 від 11.12.2015 "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" де зазначено, що тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування

Вирішуючи питання щодо звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням суд враховує, що обвинуваченим угодою визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 роки, кримінальне правопорушення за яким притягуються обвинувачені до відповідальності класифікується як тяжкий злочин, обвинувачені щиро розкаялися у вчиненому, шкода є незначною та обвинуваченими повернуто велосипед потерпілій, суд приходить до висновку про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до статті 76 КК України на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням суд покладає обов`язки. На переконання суду на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 необхідно покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та попередження вчинення ними нових злочинів та дасть можливість останнім переосмислити власну поведінку та зробити належні висновки.

Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_7 завдано шкоди майнового характеру на суму 4950 гривень, яка відшкодована під час досудового розслідування шляхом повернення викраденого майна.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами статті 100 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, ст. ст. 314, 373-374, 377, 468- 470, 472-475 КПК України, ст. 12, ст. 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 серпня 2023 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та на той час підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0003814, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 серпня 2023 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та на той час підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0003814, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пункту 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не застосовувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- велосипед марки "CROSSRIDE Comfort", переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити у власності останньої.

Судові витрати відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій та прокурору.

Вирок проголошено 23 листопада 2023 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуюча суддя ОСОБА_1