Справа № 749/157/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/85/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

захисника-адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області від 2 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 1 лютого 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Распопени, Шолданештського району, Республіки Молдови, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово строком на 60 діб з покладенням на нього відповідних обов`язків та визначено строк дії ухвали до 31 березня 2024 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний на даній стадії досудового розслідування не порушував процесуальні обов`язки, а також відсутні підстави вважати, що обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальний обов`язків та не забезпечить запобігання заявленим ризикам, оскільки запобіжний захід до підозрюваного застосовується вперше.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції недостатньо враховано можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу, в тому числі, із застосуванням фізичного насильства на свідків та потерпілого, оскільки, перебуваючи несвободі матиме змогу зв`язатися з ними, в тому числі засобами телефонного зв`язку та схилити їх до зміни наданих показань. Також вважає, що беручи до уваги особу ОСОБА_10 , у якого слабі соціальні зв`язки та відсутність матеріальних засобів до життя, останній може розпочати переховуватися від органу досудового розслідування. Звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_11 проживає неподалік будинку підозрюваного, тому наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення відносно потерпілого, в тому числі у формі насильства. Зауважує, що ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується негативно, вчиняє домашнє насильство стосовно співмешканки, яка є свідком у даному кримінальному провадженні, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , відносно необхідності залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону слідчий суддя не дотримався.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

Слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст.94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, що не суперечить вимогам п.2 ч.3 ст.407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 1 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

02 лютого 2024 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в матеріалах провадження.

Тобто, слідчим суддею правильно встановлено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Мотивуючи свої висновки про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що вказаний запобіжний захід та покладені на підозрюваного обов`язки зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможуть запобігти ризикам, заявлених стороною обвинувачення.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками слідчого судді щодо застосованого відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходячи з наступного.

Так, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя належним чином не врахував ризиків, які були встановлені в ході судового розгляду та виправдовують застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що у випадку незастосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, підозрюваний матиме можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, та незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки з показань ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які містяться у відповідних протоколах допитів в якості свідків, після удару ножем в спину ОСОБА_14 підозрюваний ОСОБА_8 втік з місця вчинення злочину у невідомому напрямку. Крім того, ОСОБА_8 знайомий зі свідками у кримінальному провадженні, а свідок ОСОБА_12 являється його співмешканкою, і підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме змогу впливати на неї, в тому числі і шляхом фізичного насильства, з метою пом`якшення свого процесуального становища та уникнення кримінальної відповідальності, оскільки неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде недостатнім.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, належним чином не врахував вищевказане, норми національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість, з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту впевненість у тому, що ОСОБА_8 не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 2553 КК України.

На думку апеляційного суду, виходячи зі змісту оголошеної ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обумовлено необхідністю застосування обмежень, які передбачені нормою п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України щодо права суду не визначати розміру застави.

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи викладені обставини, а саме той факт, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено із застосуванням насильства, та беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, поведінку ОСОБА_8 , а також керуючись вищенаведеними нормами закону вважає, що відсутні підстави для визначення ОСОБА_8 застави.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Щорського районного суду Чернігівської області від 2 лютого 2024 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП № 2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 1 лютого 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021, щодо ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4