Дата документу 09.02.2024Справа № 554/3589/22
Провадження № 1-кп/554/48/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження №0000089 від 06.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешки Полтавського району, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні дитей 2009 р.н, та 2006 р.н., тимчасово не працюючого, зареєстрованого та, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

03 квітня 2022 року близько 12:00 години, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, наніс 2 удари металевою рамою по лівій руці та лівій частині стегна та дерев`яною дощечкою по лівому плечу потерпілого ОСОБА_6 , тим самим заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді часткового пошкодження сухожилків ротаційної манжети з частковим внутрішньо-суглобовим пошкодженням надостного м`язу лівого плечового суглобу, гематоми м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і верхньої третини лівого плеча, гематоми м`яких тканин верхньої третини лівого стегна, та яке відповідно до висновку експерта № 280 від 11.05.2022 р. кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор просила визнати винним ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що 03.04.2022 року близько обіду, він із сином ставили паркан, оскільки старий вже падав. Цей паркан розділяє його частину та частину потерпілого одного домоволодіння. Вийшов потерпілий та розпочав конфлікт, оскільки на його думку новий паркан на 10 сантиметрів заходить на його територію. ОСОБА_4 не слухав потерпілого та його дружину, а продовжував ставити паркан. Потерпілий та його дружина облаяли його нецензурною лайкою. Потім ОСОБА_6 підбіг з кувалдою та цілився йому в голову, але не попав, розбив сварочний апарат. З метою захиститись ОСОБА_4 наніс потерпілому один удар та розсік руку в районі ліктя. Просив закрити провадження у справі, оскільки він захищався, це була сомооборона.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд визнати дії обвинуваченого ОСОБА_4 самозахистом та закрити кримінальне провадження.

Потерпілий підтримав міру покарання запропоновану прокурором.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України повністю підтверджується сукупністю обставин, встановленими в судовому засіданні, доказами, дослідженими та перевіреними безпосередньо судом в процесі розгляду даного кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття заяви від 05.04.2022 року ОСОБА_6 , в якій останній вказував, що 03.04.2022 року близько 12.00 години в АДРЕСА_1 , у у нього з сусідом ОСОБА_4 виник конфлікт через встановлення паркану, в ході якого сусід наніс йому тілесні ушкодження. (т. 1 а.с.45);

- довідкою чергового лікаря КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР» від 05 квітня 2022 року (т. 1 а.с.46);

- висновком експерта №280 від 11.05.2022 року, згідно підсумків якого:

1-4. Проведенням судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді; часткового пошкодження сухожилків ротаційної манжети з частковим внутрішньо-суглобовим пошкодженням надостного м`язу лівого плечового суглобу, гематоми м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і верхньої третини лівого плеча, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин та саден шкіри нижньої третини лівого плеча і лівого ліктьового суглобу, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин верхньої третини лівого стегна, яка кваліфікується, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.).

Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути «металева рама», дерев`яна палиця чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, не менш, як від трьохкратної дії травмуючих факторів, в напрямку, вірогідніше за все, спереду-назад та зліва-направо і з достатньою силою та можливо в строк і за обставин вказаних вище. Будь-яких об`єктивних судово-медичних даних про послідовність утворення (нанесення) тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 , в розпорядженні судово-медичного експерта, немає.

5.Після отримання вище вказаних тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 міг рухатись, кричати, розмовляти, тощо.

6.«Гематома м`яких тканин і садна шкіри по переднє-внутрішній поверхні нижньої третини лівого плеча та лівого ліктьового суглобу», могли утворитись і при самозахисті.

(т. 1 а.с. 47-49);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 року з фототаблицею за участі потерпілого (т.1 а.с. 50-56);

- додатковим висновком експерта №399 від 19.05.2022 року, згідно підсумків якого:

Проведенням судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: часткового пошкодження сухожилків ротаційної манжети з частковим внутрішньо-суглобовим пошкодженням надостного м`язу лівого плечового суглобу, гематоми м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і верхньої третини лівого плеча, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин та саден шкіри нижньої третини лівого плеча і лівого ліктьового суглобу, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин верхньої третини лівого стегна, яка кваліфікується, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.).

1-2. Покази потерпілого гр. ОСОБА_6 , дані ним 16.05.2022 року, в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6

(т.1 а.с.57-58);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.05.2022 року з фототаблицею за участі свідка ОСОБА_7 (т.1 а.с. 59-65);

- додатковим висновком експерта №400 від 19.05.2022 року, згідно підсумків якого:

Проведенням судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: часткового пошкодження сухожилків ротаційної манжети з частковим внутрішньо-суглобовим пошкодженням надостного м`язу лівого плечового суглобу, гематоми м`яких тканин ділянки лівого надпліччя і верхньої третини лівого плеча, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин та саден шкіри нижньої третини лівого плеча і лівого ліктьового суглобу, які кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.); гематоми м`яких тканин верхньої третини лівого стегна, яка кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.).

1-2. Покази свідка гр. ОСОБА_8 , дані нею16.05.2022 року, в ході проведення слідчого експерименту за її участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи потерпілого гр. ОСОБА_6

(т.1 а.с.66-67);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом події наданим потерпілим ОСОБА_6 та протоколом огляду до нього, згідно яких встановлено:

На початку відео на прибудинковій території, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться ОСОБА_4 та ОСОБА_8 між якими відбувається сварка відносно паркану.

На 00:24 секунді відео в об`єктив камери попадає ОСОБА_4 який ходить по прибудинковій території.

На 00:44 секунді відео в об`єктив відео камери попадає ОСОБА_6 який також розпочинає сварку з ОСОБА_4 і під час розмови зникає на декілька секунд з об`єктиву відеокамери, а повертається вже з предметом схожим на кувалду, яку тримає в руках, та підійшовши до металевого стовпчика наносить один удар по стовпчику, а ОСОБА_4 бере до рук каркас металевої рами та замахнувшись наносить один удар верхньою частиною каркасу по лівій руці ОСОБА_6 вище ліктьового суглобу і одразу ж робить другий замах і наносить ще один удар по боковій поверхні бедра зліва.

Після цього ОСОБА_6 замахується кувалдою та наносить один удар по зварювальному апарату, що знаходився на землі і одразу ж починає замахуватись вказаним предметом в сторону ОСОБА_4 , а той в свою чергу схопивши до рук дерев`яну дощечку, яка лежала на землі, почав у відповідь замахуватись на ОСОБА_6 та бігти в його сторону, а ОСОБА_6 почав бігти від нього.

Після цього останні зникли з об`єктиву відеокамери, а було чутно лише сварку між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і відео завершилось.

(т.1 а.с.69-75).

Вищевказані докази, які є належними, допустимими та достовірними, досліджені та оцінені судом в порядку ст.94 КПК України, в сукупності з показаннями свідків, які є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 є сусідкою потерпілого та обвинуваченого, живе від них через хату. Особисто не бачила, а лише чула якийсь шум. Хто саме сварився і що ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_11 їй відомо зі слів ОСОБА_12 .

Суд не приймає до уваги дані пояснення, оскільки вони не несуть жодної доказової інформації.

Так, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що об`єктивно доведена винність ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого діяння за встановленими судом обставинами.

Дії потерпілого не виключають винуватості та не знімають відповідальності із обаинуваченого, оскільки дії ОСОБА_6 були направлені на заподіяння шкоди паркану (стовпцю для паркану), який зводив ОСОБА_4 , а не останньому. Переглянутий в судовому засіданні відеозапис події у сукупності з іншими наведеними вище доказами повністю спростовує надані пояснення обвинуваченого про напад зі сторони потерпілого та версію сторони захисту про самозахист.

Таким чином, із фактичних обставин даного кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, був породжений конкретними діями ОСОБА_4 , які всупереч викладеним доводам сторони захисту свідчить про наявність всіх трьох обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: діянням, спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до проступків.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, та бставин, які обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Слід зазначити, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим є проступком, однак, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила кримінальне правоопрушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та №43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність постійного місця проживання та двох неповнолітніх дітей на утриманні, його поведінку як під час скоєння кримінального правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, яке, на думку суду, є проявом відсутності усвідомлення суспільної небезпечності наслідків свого діяння, відсутність розкаяння у вчиненому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме: DVD диск із відеозаписом подій від 05.04.2022 року зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1