Справа № 191/4330/23
Провадження № 1-в/191/389/23
У Х В А Л А

іменем України

25 грудня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про визначення долі речового доказу в межах вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_4 про визначення долі речового доказу в межах вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, а саме в частині повернення йому речового доказу газобалонного пневматичного пістолету.

Заявник у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання, просив у його задоволенні відмовити, речовий доказ конфіскувати.

Заслухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали судового провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

За положеннями ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

У порядку, передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Відповідно до положень п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Так, вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, який набрав законної сили 04.11.2023 року, у кримінальному провадженні №900000165 від 23.07.2023 року визнано винним ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, внаслідок завдання ним за допомогою газобалонного пневматичного пістолету умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , та призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. 00 коп.

Вказаний газобалонний пневматичний пістолет «KWC» моделі «KOLT 1911»№ НОМЕР_1 калібру 4,5 мм, на підставі постанови дізнавача СД Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 31.08.2023 року, було вилучено у ОСОБА_4 та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №900000165 від 23.07.2023 року, який зберігається в Синельниківському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції №111958 (том 2 а.с.56, 57).

Висновком експерта №СЕ-19/14/23/27027-БЛ від 25.08.2023 року підтверджено, що пістолет, вилучений під час огляду за адресою: АДРЕСА_1 , до вогнепальної зброї не належить. Він є газобалонним пневматичним пістолетом «KWC» моделі «KOLT 1911»№ НОМЕР_1 калібру 4,5 мм (том 2 а.с.50-53).

Ухвалюючи вищевказаний вирок, судом не було вирішено процесуальні питання щодо долі речового доказу, а саме щодо газобалонного пневматичного пістолету.

За ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю та відповідно до п. 1, п. 2, п. 3 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю); передаються за письмовою згодою власника; знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 9 ч. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Розглядаючи дане клопотання, заявник ОСОБА_4 не надав доказів належності йому вказаного речового доказу (квитанція, товарний чек), більше того, даний речовий доказ є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яким ОСОБА_4 було заподіяно фізичну шкоду потерпілому у справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для повернення речового доказу засудженому ОСОБА_4 , тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Проте, суд, вирішуючи у відповідності до вимог ст. 100 КПК України питання щодо речових доказів у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням вищевикладеного, дійшов висновку, що зазначений речовий доказ підлягає конфіскації у власність держави.

За змістом статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про визначення долі речового доказу в межах вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, а саме в частині повернення йому речового доказу газобалонного пневматичного пістолету-відмовити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні №900000165 від 23.07.2023 року: газобалонний пневматичний пістолет «KWC» моделі «KOLT 1911»№ НОМЕР_1 калібру 4,5 мм, який зберігається в Синельниківському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції №111958, конфіскувати у власність держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1