В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/6397/22

Провадження № 1-кп/0285/285/23

17 жовтня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потеріплої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/6397/22 0000439) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туровець Житомирського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 02.07.2022 року близько 22 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував технічно справним автомобілем Audi 80 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись вказаним транспортним засобом у темну пору доби, без увімкненого світла фар, зі швидкістю 55-57.5 км/год по вул. Житомирській поблизу буд. 106 в м. Новоград-Волинський Житомирської області в порушення вимог п. 2.1а), Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху) «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії», п. 2.3 б) «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», п. 2.9 б) «водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», п. 12.4 «населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», 12.9 б) «водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил» та п. 19.1 а) «у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла» будучи неуважним не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості свого руху аж до зупинки транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась на проїзній частині вул. Житомирська.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів лівих великогомілкової кістки та малогомілкової кістки у верхніх частинах, садно на задній поверхні лівої гомілки у верхній частині, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.1 а), 2.3 б), 2.9 б), 12.3, 12.4, 12.9 б), 19.1 а) Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України.

16.10.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_4 із застосуванням положеь ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, розкаявся, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 просили затвердити зазначену угоду. ОСОБА_6 , зокрема, пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, не заперечив щодо затвердження угоди.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, прийшов до висновку, що відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Також вказаною угодою визначено покарання із застосуванням положень 69 КК України, яке повинен понести обвинувачений, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та додаткове покарання у виді трьох років позбавлення права керування транспортними засобами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного: ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, а саме: активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, раніше не судимий, має інвалідність (ІІ-група, отримана в результаті служби в ЗСУ у зв`язку з безпосередньою участю в обороні України від військової агресії рф), позитивно характеризується за місцем мешкання та за місцем служби.

Суд також враховує відсутність судимостей у ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Угода відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні. Міра покарання, узгоджена сторонами, визначена з дотриманням вимог загальної частини Кримінального кодексу України.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Цивільний позов ОСОБА_4 визнав повністю.

Зокрема, відповідно до угоди сторони погодили, що моральну шкоду у розмірі 150000 грн. обвинувачений зобов`язується сплатити протягом календарного року, з моменту набрання чинності вироку суду про затвердження даної угоди про примирення, але не пізніше 16.11.2024 року. Відшкодування моральної шкоди здійснюється шляхом перерахування щомісячно на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 за наступними реквізитами: Установа банку: АТ КБ «ПриватБанк, МФО банку: 305299, отримувач: ОСОБА_6 , IBAN: НОМЕР_2 », рахунок отримувача: НОМЕР_3 , валюта рахунку: UAH, РНОКПП отримувача: НОМЕР_4 , призначення платежу: сплата моральної шкоди по кримінальному провадженні № 0000439 або особисто ОСОБА_6 . Підтвердженням відшкодування є банківська квитанція (будь-який інший фінансовий документ) або розписка ОСОБА_6 про отримання грошових коштів особисто. Сторони даної угоди встановили, що розмір щомісячної суми складає не менш ніж 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн. У випадку зміни банківських реквізитів, які були зазначені в даній угоді для перерахування коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_6 має повідомити ОСОБА_4 , про дані обставини шляхом направлення відповідного листа за адресою місця проживання ОСОБА_4 . ОСОБА_6 розуміє, що ОСОБА_4 не несе відповідальність за неможливість виконання зобов`язань по перерахуванню моральної шкоди у випадку не правильності зазначення ОСОБА_6 реквізитів, необхідних для зарахування коштів.

Окрім цього, з обвинуваченого на користь держави необхідно стягнути витрати на проведення судових експертиз.

Також, необхідно зняти арешт з автомобіля, накладений відповідно до ухвали слідчого судді № 285/2824/22 від 05.07.2022 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 471, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення, укладену 16.10.2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп., та додаткове покарання у виді трьох років позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду у розмірі 150000 грн. 00 коп., шляхом перерахування щомісячно грошових коштів у розмірі не менше 12500 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 за наступними реквізитами: Установа банку: АТ КБ «ПриватБанк, МФО банку: 305299, отримувач: ОСОБА_6 , IBAN: НОМЕР_2 », рахунок отримувача: НОМЕР_3 , валюта рахунку: UAH, РНОКПП отримувача: НОМЕР_4 , призначення платежу: сплата моральної шкоди по кримінальному провадженні № 0000439 або особисто ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу від 04.08.2022 року № СЕ-19/106-22/6710-ІТ в сумі 1510,24 грн., за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.10.2022 рок № СЕ-19/106-22/10031-ІТ в сумі 1132,68 грн., за проведення транспортно-трасологічної експертизи від 05.08.2022 року № СЕ-19/106-22/6950-ІТ в сумі 1510,24 грн., за проведення експертизи обставин та механізму ДТП № СЕ-19/106-22/7218-ІТ від 12.08.2022 року в сумі 1510,24 грн., за проведення експертизи обставин та механізму ДТП № СЕ-19/106-22/10420-ІТ від 17.11.2022 року в сумі 1887,08 грн.

Скасувати арешт автомобіля Audi 80, р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 .

Речові докази: автомобіль Audi 80, р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , залишити у користуванні та власності ОСОБА_8 ; змив з поверхні керма автомобіля Audi 80, р.н. НОМЕР_1 , який упаковано до паперового пакету Національна поліція знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1