Справа № 346/2414/23
Провадження № 1-кп/346/485/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023 року за № 0000040, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не судимого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, учасника бойових дій,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину в умовах воєнного стану.

Злочин вчинено за наступних обставин.

06.06.2022 року обвинувачений прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації і призначений на посаду сержанта резерву 29-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира цієї військової частини № НОМЕР_2 .

Згідно з наказом командира даної військової частини від 06.07.2022 року № 91-РС обвинувачений призначений на посаду командира мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону цієї військової частини та згідно з наказом командира № 183 від 07.07.2022 року обвинувачений прийняв справи і приступив до виконання службових обов?язків.

Згідно з указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Про введення в дію воєнного стану обвинуваченому було достеменно відомо, оскільки вказаний указ №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до відома населення України.

Незважаючи на це, 26.01.2023 року о 13:00 год. обвинувачений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану самовільно залишив вказану військову частину та перебував за зазначеним місцем свого постійного проживання, проводячи час на власний розсуд.

Лише 21.04.2023 року об 11:00 год. обвинувачений прибув до органу досудового розслідування та повідомив про своє бажання та готовність у подальшому проходити військову службу в складі Збройних Сил України.

Допитаний в судовому засіданні 16.10.2023 року обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати та зазначив, що має намір і надалі проходити військову службу. Він також зазначив, що його дружина перебуває в стані вагітності третьою дитиною.

Крім визнання обвинуваченими своєї вини, пред`явлене йому обвинувачення повністю доводиться такими, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- даними наказу командира даної військової частини № НОМЕР_2 від 06.06.2022 року, згідно з яким обвинувачений того дня прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації і призначений на посаду сержанта резерву 29-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 (а.п.45);

- даними доповіді № 2/5/104 від 27.01.2023 року про самовільне залишення військової частини НОМЕР_1 обвинуваченим, відповідно до якої 27.01.2023 року від командира мотопіхотного батальйону вказаної військової частини, підполковника ОСОБА_6 надійшла доповідь про факт відсутності обвинуваченого. Попередньо встановлено, що 26.01.2023 року при перевірці особового складу вказаної військової частини виявлено відсутність обвинуваченого. Пошукові заходи позитивного результату не дали, на телефонні дзвінки він не відповідає, місце знаходження обвинуваченого не відоме, його особиста зброя знаходиться в підрозділі. Відсутність виявив командир гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_7 (а.п.48);

- даними акту службового розслідування заступника командира мотопіхотного батальйону з морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 та додатками до нього. В цьому акті вказано, що під час перевірки наявності особового складу мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 26.01. 2023 року о 13 год. 00 хв. в пункті постійної дислокації в АДРЕСА_2 виявлено відсутність обвинуваченого. З метою встановлення його місця знаходження організовано його пошук силами особового складу мотопіхотного батальйону на території цього міста, однак, даний пошук позитивного результату не дав (а.п.50-55);

- даними витягу з наказу командира даної військової частини № НОМЕР_3 від 27.01.2023 року, відповідно до якого обвинувачений 26.01.2023 року самовільно залишив військову частину. На підставі рапорта командира гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону управління військової частини НОМЕР_1 № 1743 від 27.01.2023 року обвинувачений з 26.01.2023 року знятий з усіх видів забезпечення, з 28.01.2023 року він знятий з котлового забезпечення (а.п.56).

На підставі досліджених доказів суд визнає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.5 ст.407 КК України, наданою органом досудового розслідування.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України, не встановлено, про що зазначено в обвинувальному акті.

Пом`якшуючими покарання обставинами згідно зі ст.66 КК України є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, про що також вказано в обвинувальному акті.

Враховуючи вищенаведене, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд дійшов висновку про можливість застосування положень ст.75 КК України в редакції від 29.12.2022 року, яка діяла станом на 26.01.2023 року, та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України (в редакції від 29.12.2022 року) звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст.76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, де засуджений проходитиме військову службу, а у випадку звільнення засудженого з військової служби - на відповідний орган пробації за місцем проживання засудженого.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1