Справа № 487/20/24
Провадження № 1-кс/487/402/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання начальника відділення СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.04.2017 Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 02.07.2018 умовно-достроково, з невідбутим строком 11 місяців 30 днів

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України

встановив:

03.01.2024 начальник відділення СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий зазначає, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 01.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

02.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просила про його задоволення.

Захисник підозрюваного заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої його підзахисному підозри та не доведення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того вказав, що ОСОБА_4 неофіційно працює, від слідства не переховувався, у зв`язку з чим просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав позицію захисника. Крім того з приводу підозри зазначив, що зброю, з якої він здійснював постріли, знайшов на місці вчинення злочину. Вказав, що сварка трапилася на ґрунті того, що потерпілий постійно збирає наркоманів у себе вдома; він перебував у стані алкогольного сп`яніння та не мав наміру вбивати потерпілого.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 01.01.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

02.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2024 у ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 .

З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_4 , у невстановленому в ході досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці, придбав короткоствольну вогнепальну зброю невідомого виробництва, яку тримав при собі.

У подальшому ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного умислу, направленого на позбавлення життя потерпілого, 01.01.2024, приблизно о 17:55 годин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, прибув до місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де постукав у хвіртку домоволодіння та почав очікувати останнього.

Приблизно о 18 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 відкрив хвіртку свого домоволодіння та впустив на територію подвір`я ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дії та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , наніс не менше ніж 7-8 ударних дій руками та ногами в область голови та тулуба останньому, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді множинних синців, саден обличчя, грудної клітини зліва. Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь заготовлений предмет - короткоствольну вогнепальну зброю, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, знаходячись навпроти ОСОБА_7 , здійснив не менше 5-ти пострілів в область голови та тулуба останнього, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді сліпих вогнепальних поранень голови, правого передпліччя в нижній третій.

Після цього ОСОБА_7 , отримавши вищезазначені тілесні ушкодження, з метою перешкоджання ОСОБА_4 доведення злочинного умислу до кінця, переліз через паркан на територію домоволодіння сусідів, де в той час на території домоволодіння перебувала сусідка, до якої останній звернувся про допомогу.

У результаті своїх злочинних протиправних дій ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 не настали, з причин, які не залежали від його волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР за № 0000013 від 01.01.2024; заявою про вчинення злочину від ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 01.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом обшуку від 01.01.2024; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; висновком експерта № 05 від 02.01.2024.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить таке: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тобто враховуючи покарання, яке йому загрожує у разі засудження, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та, в подальшому, від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 використовував заздалегідь заготовлений предмет - короткоствольну вогнепальну зброю, марка якого в ході досудового розслідування не встановлена, та який на теперішній час не ідентифікований та його місцезнаходження не встановлено, тобто застосування більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою, створять підозрюваному реальну можливість знищити, сховати або спотворити вказаний предмет, який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; враховуючи, що ОСОБА_4 відомі відомості стосовно свідків, потерпілого, які безпосередньо вказали на нього як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, підозрюваний, знаходячись на свободі, може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, переслідувати їх, шляхом психологічного або фізичного насилля примусити відмовитися від раніше наданих показів, або надати нові; ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що дає підстави вважати про можливість здійснення ним інших злочинів, так як у нього, враховуючи його особистість, неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння насильницьких злочинів, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зникнуть перешкоди для скоєння нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше судимий, одружений, офіційно не працює, має зареєстроване місце проживання.

Слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити докази у даному кримінальному провадженні, продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Крім того слідчий суддя критично оцінює доводи захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Враховуючи викладене строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 слід рахувати з 02.01.2024.

Разом з тим, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні та не застосовує щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання начальника відділення СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 01.03.2024 року.

Ухвала слідчого судді діє до 01.03.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1