Справа № 153/1310/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Томашпіль клопотання про повернення застави по кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 05 вересня 2017 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

06 грудня 2023 року ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотання про повернення застави в сумі 74430, визначену на підставі ухвали слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 23 серпня 2022 року слідчим суддею Ямпільського району Вінницької області винесено ухвалу про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строк по 21 жовтня 2022 року із визначенням застави в розмірі 74430 грн., яку заставодавцем було внесено та звільнено її з під варти. Вважає, що запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію, а тому застава підлягає поверненню заставодавцю.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотанна про повернення застави.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки такий запобіжний захід, як застава є безстроковий. Просив відмовити в задоволенні клопотання про повернення застави.

Представник потерпілого ОСОБА_4 заперечує в задоволенні клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання про повернення застави не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000257 від 05 вересня 2017 року ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2023 року до підозрюваної ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Одночасно було визначено запобіжний захід у виді застави у розмірі 74430 грн.

Строк дії застави слідчим суддею Ямпільського районного суду Вінницької області не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Справа № 153/1310/22 перебуває в Томашпільському районному суді, розгляд якої не закінчений та триває.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст.182 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст.203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст.182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Отже, посилання обвинуваченої, на те, що запобіжний захід - застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу тримання під вартою, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що кримінальне провадження №0000257 від 05 вересня 2017 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 на даний час не завершено та триває, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст.182, 202, 203КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення застави - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 11 год. 45 хв.11 грудня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1