Справа № 938/816/23
Провадження № 11-сс/4808/333/23
Категорія ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000152 апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 16.10.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який підозрюється у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження іншій особі, відповідальність за що передбачено ст. 121 ч.1 КК України (під час конфлікту наніс ножем удар в груди потерпілому ОСОБА_8 ).

Строк дії ухвали 60 днів до 14.12.2023 року.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що при обгрунтованій підзорі щодо підозрюваного ОСОБА_7 існують окремі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, однак слідчим не доведено їх реальності, а тому окремі з них не можуть бути підставою для застосування щодо нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Достатнім визнано цілодобовий домашній арешт.

Потерпілий немає претензій до підозрюваного, просить не брати його під варту.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, що вона прийнята з порушенням норм законодавства. Докази дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була обґрунтована. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів розслідування та суду, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи можливість призначення суворого покарання може вчинити такі дії. Він проживає один, розлучений, дітей не має, найближчі родичі проживають в Тернопільській області, що свідчить про відсутність в підозрюваного тісних соціальних зв`язків; він може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки з останніми добре знайомий та буде незаконно впливати на них з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній інстанції прокурор підтримав апеляцію, підозрюваний ОСОБА_7 просить її відхилити, він помирився з потерпілим.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, перевіривши матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону, підстав для її скасування не встановлено.

Висновок слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 є обґрунтованим. Обрання щодо нього вказаного запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 179 КПК України.

Слід погодитись з мотивами слідчого судді про те, що за наявних обставин події, позиції потерпілого та даних про особу підозрюваного, вказаний запобіжних захід зможе запобігти наведеним в ухвалі ризикам. Потерпілий просив не брати його під варту.

Всі апеляційні доводи прокурора про те, що слідчий суддя не обґрунтував свої висновки щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та щодо незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не взяв до уваги фактичні обставини справи та особу підозрюваного ОСОБА_7 не ґрунтуються на матеріалах провадження та змісті ухвали.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування домашнього арешту.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом при прийнятті рішення і підстверджуються тим, що на цей час він не порушує умови домашнього арешту. При порушенні цих умов підозрюванним, прокурор має право ставити питання про заміну йому запобіжного заходу на більш суворий.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Таким чином апеляційну скаргу прокурора колегія суддів залишає без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 16.10.2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала не оскаржується.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4