Справа №175/5745/23
провадження №1-кс/175/1243/23
У Х В А Л А

Іменем України

26 вересня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001269 від 12 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло, погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури, клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001269 від 12 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Клопотання було надіслано до суду поштою 12.09.2023 року.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0001269 від 12 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

У зв`язку з чим, у клопотанні ставиться перед судом прохання у необхідності узаконення арешту проведеного 11.09.2023 року.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Суд дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001269 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2023 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 11.09.2023 за адресою: м. Краматорськ, вул. Шкільна, буд. 12, був зупинений транспортний засіб Газ 3392 СПГ, д.н.3. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кузові було виявлено перевезення деревини без відповідних документів.

Відповідні відомості СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001269 від 12.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

11.09.2023 року, проведено огляд місця події у період часу з 15 год. 00 хв. по 17 год. 10 хв. Об?єктом огляду місця події є ділянка місцевості поблизу буд.

12, що по вул. Шкільна, у м. Краматорськ. Так на вказаній ділянці місцевості розташоване авто, марки «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.3. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вказаний автомобіль (вантажного типу) було оглянуто та виявлено наступне: при огляді вантажного відділення вказаної автівки було виявлено наступне: спили деревини різної породи, форми, розміру, приблизним об?ємом 6 кубометрів.

Так, при огляді деревини на місцях спілу виявлені зовнішні пошкодження у вигляді нерівностей кори проте більш детального огляду проведення неможливе у зв?язку з проведенням поверхневого огляду кузову автомобіля.

Далі автомобіль марки «ГАЗ 3302 СПГ», було вилучено в ході огляду та поміщено до штраф-майданчику Краматорського РУП за адресою: м. Краматорськ, вул. Бєляєва, 111а. Далі, після поміщення вищевказаного транспортного засобу на територію штраф-майданчику Краматорського РУП, в ході огляду було вилучено наступне: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (вантажного типу), номер кузову НОМЕР_3 , свідоцтво № НОМЕР_2 , після цього було вилучено ключі від вищевказаного транспортного засобу, зв?язка ключів один з котрих зламаний. Вказані предмети вилучено та поміщено до експертного сейф-пакету №5334607, який скріплено експертною строчкою та на ньому маються пояснювальні написи та підписи учасників слідчої дії.

Окрім того, водій надав ттн на транспортування деревини, у якій зазначено дату 06.08.2023 та договір надання послуг від 18.08.2023 року, що свідчить про зазначення недостовірних відомостей.

Вищевказані предмети, а саме: - Транспортний засіб «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (вантажного типу), у середині автомобіля знаходиться деревина у приблизний кількості 6 кубометрів; - Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (вантажного типу), номер кузову НОМЕР_3 , свідоцтво № НОМЕР_2 , котре поміщені до експертного сейф-пакету №5334607; - Ключі від транспортного засобу «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (вантажного типу), номер кузову НОМЕР_3 , котрі знаходяться на цепку, де два ключи, де один з них зламаний, а також ключ від автомобільної сигналізації, котрі поміщений до експертного сейф-пакету № 5334607.

Власником автомобіля «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (вантажного типу), ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , фактичним володільцем є ОСОБА_6 (мобільний телефон НОМЕР_5 ).

На теперішній час власників деревини не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Лісового кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Лісового кодексу України, до лісового фонду

України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

Слід зауважити, що стаття 246 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів проти довкілля та предметом злочину є дерева або чагарники у лісах. Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», кримінальна відповідальність за незаконну порубку лісу настає у випадках, коли остання здійснювалася з порушенням нормативних актів, які регулюють порядок порубки дерев і чагарників, у лісах, захисних та інших лісових насадженнях (якщо при цьому заподіяно істотну шкоду), або в заповідниках чи на територіях та об?єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

Зокрема, визнається незаконною порубка дерев чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

У справах про злочини, відповідальність за які передбачена ст. 246 шкода визнається істотною, коли: були знищені певні види дерев у тій чи іншій місцевості; погіршився породний склад, якість, захисні, водоохоронні інші екологічні властивості лісу; виникли труднощі у відтворенні заліснення в певній місцевості; знизилась якість атмосферного повітря; змінились ландшафт місцевості, русло річки; сталась ерозія ґрунту; тощо. Якщо внаслідок незаконної порубки дерев, чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав несе відповідальність за статтями 64-67 Кодексу У країни про адміністративні правопорушення.

Порубка дерев і чагарників на територіях, не віднесених до лісового фонду (ст. 4 Лісового кодексу України, не тягне відповідальності за ст. 246 КК. За наявності відповідних підстав такі дії можуть бути кваліфіковані як крадіжка, самоправство тощо.

Окрім того, відповідальність за ст. 246 КК України настає за перевезення незаконно зрубаних дерев або чагарників.

3 урахуванням вищевикладеного, ненадання документів на підтвердження придбання деревини, свідчить про її незаконність походження.

Згідно зі ч. 1 ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 4 ст. 68 цього ж Закону підприємства, установи, організації та громадяни зобов?язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення конфіскації. Одержані від їх реалізації доходи спрямовуються в Автономної Республіки Крим і місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 69 цього ж Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно вимог ст. ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів с 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об?єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об?єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 2 Лісового кодексу суб?єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які діють відповідно до Конституції та законів України.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції формують і використовують місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища у складі місцевих бюджетів.

Таким чином, саме раді, як уповноваженому органу на здійснення права використанням і охорону земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів, незаконними діями осіб, спричинена шкода, яка підлягає компенсації у місцевий бюджет, яка є власником вказаних дерев.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органом місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншим законами.

Таким чином, органу місцевого самоврядування на території якого здійснено незаконну порубку дерев, як уповноваженому органу на здійснення права використанням і охорону земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів, незаконними діями осіб спричинена школа, яка підлягає компенсації у місцевий бюджет ради та яка є власником вказаних дерев.

На даний час є достатньо підстав вважати, що предмети, вилучені під час вказаного огляду має значення для подальшого досудового розслідування, та необхідне для подальшого детального огляду, призначення судових експертиз та встановлення осіб, які мають відомості, що можуть бути використані в якості доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов?язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом і частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані предмети відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки деревина є об?єктом кримінально протиправних дій.

Знаряддям вчинення кримінального правопорушення є бензопила, оскільки за її відсутності та враховуючи діаметр спиляних пнів порубка була б неможливою.

Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження - арешту.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власників вказаного вище майна та їх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно мас бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З урахуванням викладеного, з метою проведення експертних досліджень, проведення слідчих експериментів та збереження вилученого майна, що є речовими доказом у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, продовжено здійснення незаконної порубки дерев на території Донецької області та може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, з урахуванням інтенсивності бойових дій, що тривають на території Донецької області існує висока вірогідність знищення (псування, втрати) даного речового доказу у разі перебування його у розпорядженні особи, для яких потреби досудового розслідування не є пріоритетними, а втрата чи фізичне знищення зазначеного речового доказу в свою чергу взагалі позбавить сторону обвинувачення можливості провести експертизи у кримінальному провадженні.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також використання вказаного майна в якості доказу.

Таким чином, з метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0001269 від 12 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Майно було вилучене 11.09.2023 року, до суду клопотання слідчим було надіслано 12.09.2023 року, тобто без порушення строків на узаконення арешту вилученого майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані речі та майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001269 від 12 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із забороною права на відчуження, користування та розпорядження а саме: Транспортний засіб «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (вантажного типу), номер кузову НОМЕР_3 , 2001 року випуску, який належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 ; Деревину у кількості 6 кубометрів, що знаходиться у середині автомобіля; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_6 , білого кольору (вантажного типу), номер кузову НОМЕР_3 , 2001 року випуску, № НОМЕР_2 ; Ключі від транспортного засобу «ГАЗ 3302 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (вантажного типу), номер кузову НОМЕР_3 , на цепку, де два ключи, де один з них зламаний, а також ключ від автомобільної сигналізації; ключі від транспортного засобу «ГАЗ 3302 СПГ». д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , що поміщені до експертного сейф-пакету №5334607 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1