Номер провадження: 11-сс/813/1871/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001229 від 22 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 08 листопада 2023 року було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладений арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 24 жовтня 2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-мобільний телефон марки «iPhone 11» IMEI 1. НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картами з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

-системний блок чорного кольору марки «X strike» з надписом «Go Pro De a HERO».

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, а вилучене майно повернути власнику.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що вилучені мобільний телефон та системний комп`ютерний блок не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять на собі його сліди, не є об`єктом кримінально протиправних дій, а були набуті ОСОБА_8 у законний спосіб та є його власністю.

Крім того з моменту реєстрації кримінального провадження по теперішній час ОСОБА_8 не був допитаний слідчим в якості свідка, або в будь-якому іншому статусі.

Про підозру йому повідомлено не було.

Позиції учасників апеляційного провадження

Представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, на теперішній час слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001229 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Відповідно до клопотання прокурора, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2023 року до СУ ГУНП в Одеській області надійшла інформація з УПК в Одеській області Департаменту кіберполіції НПУ, про те, що невстановлена особа на території м. Одеси здійснює дії направлені на розповсюдження та збут шкідливих програмних, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.

В рамках зазначеного кримінального провадження, на адресу УПК в Одеській області Департаменту кіберполіції НПУ скеровано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, а саме встановлення особи причетної до вказаного кримінального правопорушення.

На виконання доручення слідчого з УПК в Одеській області Департаменту кіберполіції НПУ надійшли матеріали про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який є користувачем форумів «lolz.guru», «void.to», «TeamHach.ru», «zismo.biz» під нік-неймом « ОСОБА_9 » та здійснює купівлю шкідливого програмного забезпечення з подальшим його збутом та розповсюдженням. Так на веб-ресурсі «https://zelenka.guru» виявлено тему із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в розділі «Раздачи логов» (посилання ІНФОРМАЦІЯ_3 створену 28.03.2021 року, у якій автор під нікнеймом «panikajo» здійснює розповсюдження персональних даних отриманих з використанням шкідливого програмного забезпечення типу «стіллер», що призначене для враження комп`ютерної техніки невідомої особи, з метою крадіжки збережених у системі персональних даних, паролів/логінів, «seed-phrase» та іншої інформації, відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних».

Так, в період часу з 07.53 год. до 09.04 год. 24.10.2023 року було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме: в кв. АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картами з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та системний блок чорного кольору марки «X strike» з надписом «Go Pro De a HERO».

24.10.2023 року постановою процесуального керівника у даному кримінальному провадженні в порядку ст. ст. 98, 110 КПК України, мобільний телефон марки «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картами з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та системний блок чорного кольору марки «X strike» з надписом «Go Pro De a HERO», визнано речовим доказом.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладення арешту на вилучене майно порушує права власника майна, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки вилучені під час обшуку мобільний телефон та системний блок дійсно можуть містити у собі інформацію щодо вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження за фактом розповсюдження та збуту шкідливих програм, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, а тому апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді про те, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Відтак, метою накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження є необхідність забезпечення збереження речових доказів п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК України.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження за клопотанням прокурора, погоджується з думкою слідчого судді про те, що арешт майна є необхідним для забезпечення збереження майна, яке може бути використано в якості речового доказу, зокрема мобільний телефон та системний блок дійсно можуть зберігати в собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Так, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 31.10.2023 року в рамках кримінального провадження відносно мобільного телефону марки «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 було призначено експертизу за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», відповідно до якої перед експертом постановлено питання, зокрема, щодо виявлення у ньому файлів, які являються шкідливим програмним забезпеченням та інші.

Також, відповідно до доручення слідчого працівникам УПК в Одеській області Департаменту кіберполіції НПУ було доручено провести огляд системного блоку чорного кольору марки «X strike» з надписом «Go Pro De a HERO» на предмет виявлення інформації щодо шкідливих програм, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж. Відповідно до рапорту старшого інспектора 1-ого відділу управління протидії кіберзлочинам в Одеській області ДКП НП України наразі доручення слідчого перебуває на виконанні та здійснюється огляд вилученого під час обшуку системного блоку.

В свою чергу апеляційний суд зазначає, що не застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна об`єктивно може призвести до його знищення та знищення інформації, яка на ньому міститься, а тому існує необхідність у його збереженні.

Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи представника власника майна про те, що ОСОБА_8 підозра у даному кримінальному провадженні не повідомлялася, оскільки, на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та проводяться всі необхідні слідчі (розшукові) дії направленні на встановлення та отримання достатніх доказів для пред`явлення причетним до протиправних дій особам обґрунтованих повідомлень про підозру за ч.1 ст.361-1 КК України.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя врахувавши всі обставини кримінального провадження, обґрунтовано наклав арешт на вищезазначене майно.

Аналізуючи викладені обставини апеляційний суд вважає, що при здійсненні досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих дій з метою всестороннього, об`єктивного та неупередженого встановлення всіх обставин кримінального провадження, а тому вважає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси ОСОБА_8 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Також апеляційний суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, згідно з якою, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001229 від 22 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4