УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 Справа №607/6921/16-к Провадження №1-кп/607/930/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про повернення майна,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить повернути йому майно, яке було вилучено під час досудового розслідування, посилаючись на те, що він незаконно був позбавлений конституційного права розпоряджатися ним. Частина майна вилучено без рішення суду. Інше майно, яке було вилучено на підставі рішення суду не має слідів злочину.

Прокурор ОСОБА_8 подав заперечення на клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення майна, у якому посилається на те, що згідно із ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. Майно, яке просить повернути обвинувачений ОСОБА_4 було виявлено і вилучено при проведенні обшуку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , дозвіл на який був наданий ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду від 19.02.2016 року та 17.03.2016 року. Вказане у клопотанні ОСОБА_4 майно входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання, в ухвалах слідчих суддів. Тобто, вилучене майно не є тимчасово вилученим і у такому випадку не потрібно ухвалу суду на арешт майна задля утримання у сторони обвинувачення вилученого майна, а тимчасове обмеження права власності здійснене на підставі Закону. Більше того, згідно встановленого порядку і обсягу дослідження доказів триває дослідження письмових доказів сторони обвинувачення. Проте, як протоколи слідчих дій у яких зафіксовано перелік вилученого майна, ухвали слідчих суддів, які слугували підставою обшуку, постанови про визнання їх речовими доказами так і квитанції про місце їх зберігання ще не досліджувались у цьому складі суду, а подані додатки обвинуваченим - не є документами в розумінні вимог КПК України (належним чином не засвідчені копії). Крім того, в ході подальшого судового розгляду може виникнути потреба як у огляді речових доказів так і їх експертному дослідженні, а відтак подане клопотання до задоволення не підлягає.

Враховуючи клопотання сторони захисту та заперечення прокурора суд вважає, що клопотання до задоволення не підлягає з таких мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частина друга вказаної норми містить перелік майна, яке може отримати статус тимчасово вилученого.

КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 лютого 2016 року та ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 березня 2016 року, слідчим суддею було надано дозвіл, зокрема на відшукання та вилучення речей та документів, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Суд вважає, що прийняття рішення щодо майна зазначеного у клопотанні на даній стадії судового розгляду буде передчасним, оскільки дослідження доказів ще не завершено і відбувається в порядку встановленому ухвалою суду. За таких обставин клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись статями 349, 350 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1