Справа № 347/2702/23
Кримінальне провадження № 1-кп/347/250/23
У Х В А Л А

про відкладення підготовчого судового засідання

26.09.2023 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області:

головуючої - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

представника потерпілих адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Косів Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 від 06.06.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25.09.2023 року до Косівського районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000337 від 06.06.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Ухвалою суду від 25.09.2023 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав на розгляд суду клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Обвинувачений, та його захисник-адвокат ОСОБА_4 , що приймали участь в розгляді справи в режимі відеоконференції з приміщення державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» м.Івано-Франківськ, заперечили щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначили про можливість обрання іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, просили врахувати, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності .

Щодо призначення справи до судового розгляду заперечили, оскільки до підготовчого судового засідання мають намір подати письмові клопотання .

Потерпілий ОСОБА_8 та представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави та не заперечили щодо відкладення підготовчого судового розгляду справи.

Заслухавши думку прокурора, а також вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку:

Враховуючи заявлене клопотання обвинуваченим та його захисником ОСОБА_4 щодо надання можливості подати клопотання суд вважає за доцільне задоволити клопотання адвоката та відкласти підготовчий розгляд справи.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 07.06.2023 року обвинуваченому в справі ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зі строком дії ухвали суду до 05.08.2023 року .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 01.08.2023 року обвинуваченому в справі ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зі строком дії ухвали суду до 29.09.2023 року .

Згідно вимог ч.1ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, з огляду на викладене, при обранні запобіжного заходу судом враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч.3 ст.286-1 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, при чому останній є фізично здоровий за станом здоров`я, ніде офіційно не працює, отже не має постійного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, обвинувачується у вчинення умисного тяжкого злочину, що в своїй сукупності дає достатні підстави вважати про існування з боку обвинуваченого спроб вчинити дії передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1 -р/2017 (справа № 1-28/2017) продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом».

Конституційний Суд України вважає, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Таким чином, зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного.

Наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого , йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та вчиняти спроби, передбачені у п. п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до санкції кримінального кодексу України, безальтернативно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти. Усвідомлюючи неминучість покарання за вчинений злочин ОСОБА_6 може у будь-який час покинути місце свого тимчасового перебування (проживання).

ОСОБА_6 не одружений, на утриманні утриманців немає, не працює, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зав`язків.

Також, 05.06.2022 ОСОБА_6 після вчинення наїзду на неповнолітнього ОСОБА_9 до прибуття працівників поліції, просив свідків та очевидців які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди не повідомляти про її настання в органи поліції, намагався відійти подалі від керованого ним автомобіля, що свідчить про намагання уникнути відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Такі дії ОСОБА_6 були припинені свідками та очевидцями дорожньо- транспортної пригоди.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні є те, що він знає їхні анкетні дані та місце проживання, вказані особи є жителями с. Рожнів Косівського району Івано-Франківської області, тобто населеного пункту у якому до затримання тимчасово проживав обвинувачений. Перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, з метою уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на таких осіб.

При наданні оцінці наявності цього ризику слід враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показання речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Зазначений ризик існує, так як покази вказаних вище осіб судом не отримані.

Підставами вважати, що ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є обставини вчиненого ним кримінального правопорушення - злочину, його зневажливе ставлення до норм чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, зокрема Правил дорожнього руху України, а також його поведінка після настання вчиненої ним ДТП (намагання покинути місце ДТП, приховати обставини правопорушення від органів поліції).

Зважаючи на це суд вважає, що ОСОБА_6 може не з`являтись на судові засідання, затягувати судовий процес, схиляти до таких дій інших осіб.

Жодних переконливих даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу і відповідно звільнення ОСОБА_6 з під варти, не гарантуватиме виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти наявним ризикам, а також забезпечити дієвість даного провадження. Окрім того, враховуючи наявний суспільний резонанс цієї події, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою покликаний гарантувати і власну безпеку обвинуваченого від можливих протиправних посягань і самосуду.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення Суду у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

А тому суд приходить до висновку про підставність та доведеність клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на стадії судового розгляду справи виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість без визначення розміру застави.

При цьому, строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід визначити на 60 днів, зі строком дії ухвали до 13 год. 24 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.314-316, 131-132, 176, 177, 182, 183, 196, 199, 205, 315, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за № 0000337 від 06.06.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України відкласти на 13 год 09.10.2023 року, про що повідомити учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 обвинуваченому за ч.3 ст.286-1 КК України у вигляді тримання під вартою задоволити.

Обрати щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого як внутрішньо-переміщеної особи в АДРЕСА_2 , українця, гр. України, не працюючого, не одруженого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» терміном на 60 днів, зі строком дії ухвали до 13.00 год. 24 листопада 2023 року включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та його захиснику адвокату ОСОБА_4 прокурору ОСОБА_10 , та направити начальнику ДУ Івано-Франківська установа виконання покарань №12 для відома та виконання.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. В решті ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1