ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4030/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Дарницького ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородське Торецьк Донецької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, пенсіонера, учасника бойових дій, працюючого охоронцем в ТОВ «Новус Україна», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0005018 від 16 грудня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.12.2023 приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_5 , разом з матір`ю ОСОБА_7 перебували за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де останній вживав алкогольні напої.

Того ж дня, приблизно о 19 год. 40 хв., перебуваючи за вказаною адресою, після вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 на побутовому ґрунті.

В ході словесного конфлікту, у ОСОБА_5 виник умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто матері ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 взяв до своєї руки ніж господарсько-побутового призначення та наніс потерпілій один цілеспрямований удар в область шиї з правої сторони, спричинивши останній тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї з ушкодженням судин та крововтратою.

Від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_7 померла на місці.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Новгородське, Торецьк, Донецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

16 грудня 2023 року ОСОБА_5 о 22 год. 03 хв. (фактичний час затримання о 20 год. 00 хв. 16 грудня 2023) затриманий в порядку ст.208 КПК України.

16 грудня 2023 року ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0005018 від 16.12.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

З огляду на викладені обставини, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без внесення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира є власністю його доньки ОСОБА_8 . Крім того сторона захисту вважала, що умисні дії підозрюваного ОСОБА_5 не підлягають кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України, оскільки останній не мав наміру позбавити життя ОСОБА_7 , а діяв у стані сильного душевного хвилювання. Також зазначив, що прокурором не доведено обґрунтованої підозри й, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, посилаючись на те, що кваліфікація дій підзахисного є попердньою, а нез`ясування на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вини, мотиву, мети злочину ставить під сумнів правильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 та не включає в його діях ознак іншого кримінального правопорушення, зокрема, умисного вбивства, вчиненого в стані сильногог душевного хвилювання. Просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника через необґрунтованість.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступні обставини.

У провадженні СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження від 16.12.2023 №0005018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 16.12.2023 приблизно о 19:30 год, ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_7 перебували за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де останній вживав алкогольні напої.

За версією слідства, після вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 на побутовому ґрунті, в ході якого в підозрюваного ОСОБА_5 виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто його матері ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_7 взяв до своєї руки ніж господарсько-побутового призначення та наніс потерпілій один цілеспрямований удар в область шиї з правої сторони, спричинивши останній тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї з ушкодженням судин та крововтратою.

Від отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_7 померла на місці (а.с. 48-49).

16.12.2023 ОСОБА_5 затримано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 37).

17.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 50).

Визначаючи вид запобіжного заходу до ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з наступного.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події (трупа) від 16.12.2023 (а.с. 10-20); протоколом обшуку від 16.12.2023 (а.с. 26-36); протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.12.2023 (а.с. 22-23); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.12.2023 (а.с. 24-25); протоколом затримання ОСОБА_5 від 16.12.2023 (а.с. 37-41); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.12.2023 (а.с. 42-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 скоїв умисний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, внаслідок яких остання померла на місці події, з усвідомленням настання його смерті, з місця вчинення злочину втік, тому, прогнозуючи неминучість тривалого покарання у вигляді ув`язнення, він, без виключення, буде переховуватись від правоохоронних органів, як спосіб уникнення від відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 по даній справі, може стати причиною ухилення останнього від явки до слідчого, прокурора чи суду.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для ОСОБА_5 до втечі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено можливість незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, шляхом впливу на них з метою зміни показань останніми або відмовою від надання таких показань. Незаконний вплив на свідків у цьому провадженні може позбавити орган досудового розслідування можливості зібрати та надати до суду належні і допустимі докази вини підозрюваного ОСОБА_5 , вказаний ризик залишається актуальним на весь строк досудового розслідування, з огляду на встановлену КПК України процедура безпосереднього допиту судом свідків під час судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, вчинення умисного вбивства особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння, під час введення на території України воєнного стану, а тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень. Тому, у разі перебування ОСОБА_5 на волі, наявні передумови для вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання, в будь-який час, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, підставою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу на Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембл і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1999, в якому зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення.

Тому, на переконання слідчого судді, прокурором, в даному випадку, дотримано вимогу розумної підозри, що фактично не заперечувалось стороною захисту.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 .

Посилання захисника на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, статусу пенсіонера, учасника бойових дій, а також на відсутність у нього судимостей - не скасовують реальне існування вищезазнаених ризиків, які слугують для обрання йому найбільш суворого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, водночас, застосування до підозрюваного менш суворого виду запобіжного заходу не буде достатнім для забезпечення належної процесуальнгої поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, тобто не зможе запобігти ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, що зазначені у статті 177 КПК України.

Інших доводів, що можуть свідчити про неможливість тримання підозрюваного під вартою, стороною захисту слідчому судді не надано.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слідчим суддею не встановлено.

Вказані відомості щодо особи ОСОБА_5 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду та перешкоджати здійсненню досудового розслідуування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, на застосуванні якого наполягав підозрюваний та його захисник.

Суд, також, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 184 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Дарницького ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 13.02.2024 включно, без права внесення застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 з 16.12.2023 з 20 години 00 хвилин.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 13.02.2024.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити в ДУ "Київський слідчий ізолятор" для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.12.2023 о 15:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1