Справа № 639/5163/23
Провадження № 1-кп/639/492/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2023 за №0000659, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, раніше неодноразово судимий, останній раз 26.04.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIІ від 22.11.2018),

УСТАНОВИВ:

17.07.2023 ОСОБА_5 у вечірній час доби знаходився за адресою: м. Харків, вул. Конторська, 53, де придбав у борг мобільний телефон «Motorola G60» у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зрозумівши, що він немає грошових коштів для виплати вартості вказаного мобільного телефону, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами фізичних осіб шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Так, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , без подолання логічного захисту, ОСОБА_5 авторизувався у мобільному додатку «Telegram», встановленому у придбаному мобільному телефоні, від імені попереднього володільця - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами близьких до попереднього власника осіб, шляхом їх обману у вказаному мобільному застосунку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 приблизно об 11 годині, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Конторська, 53, переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки - мобільного телефону «Motorola G60» та встановленого на ньому мобільного додатку «Telegram», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи від імені попереднього власника ОСОБА_7 , ввів в оману матір останнього - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебуває за кордоном, щодо необхідності перерахування йому грошових коштів у сумі 2 500 грн., при цьому, ОСОБА_5 , представляючись ОСОБА_7 , повідомив матері останнього номер належної йому банківської картки № НОМЕР_1 , вчинивши таким чином обман з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: мобільного телефону «Motorola G60» та встановленого на ньому мобільного додатку «Telegram».

Своїми діями ОСОБА_5 за вказаних обставин створив у ОСОБА_8 враження необхідності пошуку і перерахування грошових коштів на банківські реквізити, надані ОСОБА_5 . Не маючи можливості перерахувати грошові кошти з власного рахунку, ОСОБА_8 , не усвідомлюючи, що спілкувалась не зі своїм сином, зв`язалась зі своєю подругою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та попросила останню перерахувати грошові кошти у розмірі 2 500 грн. на вищезазначену банківську картку ОСОБА_5 , надавши їй вказану суму грошей готівкою.

На виконання прохання ОСОБА_8 , 18.07.2023 приблизно о 11 год. 40 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи також за кордоном, а саме у Германії, здійснила в онлайн - банкінгу безготівковий банківський перерахунок в розмірі 2 500 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , яку він надав ОСОБА_8 в соціальній мережі «Telegram» та використав з метою отримання незаконно здобутих грошових коштів.

В результаті проведеної транзакції ОСОБА_5 отримав можливість розпоряджатися грошовими коштами в сумі 2500 грн., якими заволодів шляхом обману, на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки на зазначену суму потерпілій ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки - мобільного телефону «Motorola G60» та встановленого на ньому мобільного додатку «Telegram», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно та від імені попереднього власника ОСОБА_7 , того ж дня приблизно о 12 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Конторська, ввів в оману дружину останнього - ОСОБА_10 , 31.03.1983 щодо необхідності перерахування йому грошових коштів у сумі 2 500 грн., при цьому, ОСОБА_5 , представляючись ОСОБА_7 , повідомив дружині останнього номер належної йому банківської картки № НОМЕР_2 , вчинивши таким чином обман з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме: мобільного телефону «Motorola G60» та встановленому на ньому мобільного додатку «Telegram».

Своїми діями ОСОБА_5 створив у ОСОБА_10 враження необхідності пошуку і перерахування грошових коштів на банківські реквізити, надані ОСОБА_5 . Не маючи можливості перерахувати грошові кошти з власного рахунку, ОСОБА_10 , не усвідомлюючи, що спілкувалась не зі своїм чоловіком, зв`язалась зі своєю кумою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та попросила останню перерахувати грошові кошти у розмірі 2 500 грн. на вищезазначену банківську картку ОСОБА_5 .

На виконання прохання ОСОБА_10 , 18.07.2023 приблизно о 12 год. 38 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 2а , здійснила в онлайн - банкінгу АТ «УКРСИБАНК» безготівковий банківський перерахунок в розмірі 2 500 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 у АТ «УКРСИБАНК», яку він надав ОСОБА_10 в соціальній мережі «Telegram» та використав з метою отримання незаконно здобутих грошових коштів.

В результаті проведеної транзакції ОСОБА_5 отримав можливість розпоряджатися грошовими коштами в сумі 2500 грн., якими заволодів шляхом обману, на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки на зазначену суму потерпілій ОСОБА_11 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIІ від 22.11.2018), зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті КК України.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви ОСОБА_8 просить розглядати справу без її участі. Просила обрати покарання на розсуд суду. Від цивільного позову щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовляється.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що її подруга, яка наразі перебуває в Німеччині, зателефонувала та попросила скинути на банківську карту її чоловіку ОСОБА_12 2500 грн, бо в нього начебто якісь труднощі, а вона не може йому додзвонитись. Подруга надіслала номер картки, на яку треба було перевести гроші, і ОСОБА_4 перевела 2500 грн. Потім подруга написала, що це скоріш за все шахраї, тому що почали просити ще гроші, та повернула їй 2500 грн.

На запитання прокурора ОСОБА_4 уточнила, що вона має банківську картку Укрсіббанку і 2500 грн вона також переводила на банківську картку Укрсіббанку через додаток, де відобразились анкетні дані отримувача на прізвище ОСОБА_13 .

Також ОСОБА_4 зауважила, що вважає неприпустимим у такий складний час вчинення таких злочинів, особливо пов`язаних з фінансами. Щодо виду та розміру покарання обвинуваченому поклалась на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIІ від 22.11.2018), визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, надав пояснення щодо місця, часу, способу їх вчинення так, як вони встановлені судом. Просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має постійне місце проживання, раніше неодноразово судимий, а саме:

20.05.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

26.04.2019 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та їх наслідки, особу ОСОБА_5 , який, будучи неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, вчинив два епізоди шахрайства протягом короткого періоду часу, що свідчить про його схильність до скоєння умисних злочинів проти власності та небажання ставати на шлях виправлення, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює, обставини, що пом`якшують покарання, - повне визнання вини та щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ураховуючи його стан здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, думку прокурора та потерпілих щодо виду та розміру покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у розмірі, передбаченому санкцією інкримінованої йому частини статті КК України.

Крім цього, враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 вчинив два епізоди шахрайства протягом короткого періоду часу будучі двічі судимим за вчинення злочинів проти власності та двічі звільнявся на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком, суд приходить до переконання про неможливість виправлення ОСОБА_5 без його ізоляції від суспільства та відсутність підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_5 , попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимність мети та невідворотність покарання.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.08.2023 стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 30.09.2023 та одночасно визначено суму застави, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму в сумі 53 680,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.09.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб, тобто до 17 листопада 2023 року включно.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили стосовно нього необхідно залишити без змін раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов не заявлено, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по праві відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIІ від 22.11.2018), та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою з 02 серпня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- мобільний телефон марки «IPhone», моделі «5SE», рожевого кольору, imei: НОМЕР_3 , з сім карткою НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_5

- диск CD-R із 1 відеозаписом з камер відеоспостереження супермаркету «АТБ» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням положень ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1