Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5044/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Рівне, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації строком на 60 днів з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що стороною обвинувачення не було доведено обставини, передбачені п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України, оскільки прокурором під час судового розгляду в повному обсязі було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні. Вважає, що прокурором в судовому засіданні було доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким та нетяжким злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Вказує, що слідчім суддею не враховано відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, те, що після повідомлення останнього про підозру він продав частину своєї нерухомості з метою уникнення арешту майна. Вважає, що наведені обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 11.01.2024 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000039 від 28.07.2020 року за фактами зловживання службовим становищем, службової недбалості та службового підроблення, що спричинили тяжкі наслідки, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем, заволодів частиною належних АТ «Укртранснафта» коштів, що призначалися на виконання будівельних робіт по об`єкту «Капітальний ремонт об`єктів НПС «Чижівка» з приведенням їх до належного технічного стану, на загальну суму 7 743 978,48 грн., що є особливо великим розміром.

04.01.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Враховуючи, що під час розгляду даного клопотання прокурор не довів наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, а також виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_10 на свободу, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: договором на виконання робіт №22/55 від 19.11.2018 року, укладеним між АТ «Укртранснафта» та ТОВ «Голден Преміум Буд»; договором на виконання робіт №22/247, укладеним між АТ «Укртранснафта» та ТОВ «Голден Преміум Буд»; протоколом обшуку від 14.01.2021 року, проведеного в офісному ТОВ «Голден Преміум Буд» по вул. Михайла Драгомірова, 2-а в м. Києві та вилученими в ході його проведення документами; рішенням ТОВ «Голден Преміум Буд» від 25.11.2019 року про призначення ОСОБА_8 директором ТОВ «Голден Преміум Буд»; висновком аналітичного дослідження №25/06-30-08-05/ від 22.12.2020 року; висновком економічної експертизи №398/399/21-25/1328-1342/23-25 від 17.11.2023 року та іншими доказами.

Отже, прокурором доведено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким та нетяжким злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Слідчій суддя також дійшов висновку, що підозра оголошена ОСОБА_8 є обгрунтованою. Зазначене сторона захисту не оспорює, оскільки апеляційної скарги не подавала.

Крім того, в клопотанні зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень у яких останній підозрюється, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки та підозрювані є його підлеглими, окрім ОСОБА_11 .

До того ж прокурор в судовому засіданні звернув увагу на те, що після повідомлення про підозру, ОСОБА_8 продав частину свого майна з метою уникнення його арешту.

За таких обставин, апеляційний суд не може погодитися з висновками слідчого судді та вважає, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Під час розгляду апеляційної скарги, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави апеляційному суду вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду під тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в цьому кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності за кримінальні правопорушення, в яких він обгрунтовано підозрюється.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Посилання захисника на те, що одна лише тяжкість покарання не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на думку апеляційного суду, в даному конкретному провадженні є непереконливими, враховуючи, що ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та навіть на цій стадії кримінального провадження намагається уникнути відповідальності шляхом відчуження свого майна після повідомлення йому про підозру, чого сторона захисту не заперечувала під час апеляційного розгляду.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та доведеність прокурором ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчій суддя дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Водночас, враховуючи строки досудового розслідування, колегія суддів вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 04.03.2024, а не як просить прокурор в апеляційній скарзі - на 60 днів, частково задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України також покласти на підозрюваного ОСОБА_8 певні обов`язки та роз`яснити підозрюваному, що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Таким чином, на підставі викладеного, ухвала слідчого судді яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого слід задовольнити частково та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою : квартира АДРЕСА_2 , цілодобово.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки :

1)не відлучатися з місця проживання : квартира АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

4) здати на зберігання до Державної міграційної служби України (відповідного її підрозділу) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали до 04.03.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: