Справа № 191/5492/23
Провадження № 1-кп/191/409/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні без проведення судового розгляду в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч.4 ст.107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000255 від 02.11.2023 року по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду від 23.01.2012 (справа №437/336/12), ОСОБА_3 зобов`язанні виплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 23 листопада 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок щодо сплати аліментів маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання у період часу з 24 березня 2022 року до 02 листопада 2023 року не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати праве дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний розвиток.

У період часу з 24 березня 2022 року до 02 листопада 2023 року ОСОБА_3 , працюючи на різних підприємствах неофіційно, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів гроші на утримання дітей (аліменти) у повному обсязі не сплачував, будь-якої іншої допомоги дитям не надавав, тобто умисно рішення суду не виконував.

Також, ОСОБА_3 у Синельниківській філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості у період часу з 24 березня 2022 року до 02 листопада 2023 року на обліку не перебував, оскільки не звертався до вказаної установи за допомогою у працевлаштуванні, що свідчить про небажання офіційно працевлаштуватися та сплачувати аліменти на дитину, на попереджувальні листи Синельниківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про необхідність погашення заборгованості не реагував, в результаті чого у нього у період часу з 24 березня 2022 року до 01 листопада 2023 року, утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 67831 гривень 72 копійки, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані :

- письмова заява ОСОБА_3 , яка складена в присутності його захисника ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі;

- письмові заяви неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без їх участі.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілої, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.164 КК України, як такі, що виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винну та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, суд бере до уваги пункт 1 Постанови Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено те, що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначені покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Пункт 2 вказаної Постанови наголошує на тому, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального проступку щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Так, суд враховує характер, ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим умисного кримінального проступку, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити покарання у вигляді громадських робіт строком на 120 годин, у зв`язку з чим саме таке покарання буде повністю відповідати характеру, ступеню тяжкості вчиненого проступку та конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого. Застосування покарання у виді обмеження волі або арешту, є занадто суворим.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов потерпілими не заявлено.

Речові докази відсутні.

Під час досудового розслідування судові експертизи не проводилися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 124, 301, 302, 368, 376, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1