Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/630/23 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 369КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 наухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2023, якоюстосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, України, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арештупо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001267,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, з 10.11.2023 по 09.01.2024 включно, в межах строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий ВР ЗСГСД СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_9 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кіровоградської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001267 від 21.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (0068605) капітан поліції, відповідно до наказу № 80 о/с від 18.02.2022, призначений на посаду інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Новомиргород) відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області (далі інспектора РПП СПД №1 (м. Новомиргород) ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в області).

Крім того, на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (0068318) майора поліції, у зв`язку зі службовою необхідністю, відповідно до ст. 69 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно наказу № 567 о/с від 16.10.2023, покладено тимчасове виконання обов`язків начальника відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з 16.10.2023 по 16.02.2024.

Також, згідно наказу № 567 о/с від 25.10.2023 на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (00626984) капітана поліції, у зв`язку зі службовою необхідністю, відповідно до ст. 69 Закону України «Про Національну поліцію», покладено тимчасове виконання обов`язків начальника відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з 27.10.2023 по 27.02.2024.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 та приміткою 1 до ст. 364 КК України визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Приміткою 2 до ст. 368 КК України визначено, що службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 КК України є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 КК України, посади яких згідно із статтею Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори, слідчі і дізнавачі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, начальник відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, відповідно до примітки 1 до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, являється службовою особою, та відповідно до примітки 2 ст. 368 КК України, службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 19.10.2023 близько 12 годин 35 хвилин мешканець смт. Капітанівка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на вантажному автомобілі КАМАЗ 5511 д.н.з. НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8352 д.н.з. НОМЕР_2 по автомобільній дорозі по вул. Залізничній в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, був зупинений з явними ознаками наркотичного сп`яніння інспектором РПП СПД №1 (м. Новомиргород) ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в області ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_8 було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення алкогольного, наркотичного стану чи іншого сп`яніння на який останній погодився та разом з ОСОБА_10 прослідував до КНП «Новомиргородська міська лікарня», де пройшов тест за результатами проведення якого встановлено, що ОСОБА_8 перебував в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку з позитивним тестом лікарями прийнято рішення про направлення результату тестів з відібраними зразками до КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня» для додаткового дослідження та отримання Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного стану чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції.

В подальшому, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_8 , що у разі отримання позитивного Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції на останнього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В свою чергу, ОСОБА_8 19.10.2023 близько 15 години перебуваючи біля службового автомобілю, який знаходився припаркований біля приміщення КНП «Новомиргородська міська лікарня», яка розташована за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новомиргород, вул. Соборності, 92, в якому на той час знаходився ОСОБА_10 почав пропонувати останньому неправомірну грошову винагороду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, для надання начальнику відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за вирішення питання щодо не складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за вирішення питання щодо надання змоги безперешкодно в подальшому керувати транспортним засобом під впливом наркотичних засобів в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Вказану неправомірну вигоду ОСОБА_8 запропонував надати безпосередньо ОСОБА_10 з метою передання її начальнику відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, а саме щоб він посприяв у вирішенні питання про не складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та в сприянні вирішення питання щодо надання змоги безперешкодно в подальшому керувати транспортним засобом під впливом наркотичних засобів. В свою чергу ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність щодо пропозиції, обіцянки або наданні грошової неправомірної вигоди на що останній не відреагував та вказав, що на наступному тижні, або вже після отримання ОСОБА_10 . Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного стану чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції звернеться до останнього з вищевказаного приводу.

07.11.2023 ОСОБА_10 отримав Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2023 відносно ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_8 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

08.11.2023 близько 10 години 35 хвилин ОСОБА_8 за попередньою домовленістю прибув до службового кабінету №18 інспектора РПП СПД №1 (м. Новомиргород) ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в області ОСОБА_10 , що знаходиться на першому поверсі в приміщенні сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Новомиргород) відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новомиргород, вул. Андрія Гурічева, 25, для складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП де під час розмови надав інспектору РПП СПД №1 (м. Новомиргород) ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в області ОСОБА_10 для передання начальнику відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській першу частину неправомірної вигоди в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень за вирішення питання щодо не складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за вирішення питання щодо надання змоги безперешкодно в подальшому керувати транспортним засобом під впливом наркотичних засобів в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області.

Після надання грошових коштів ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції на місці вчинення кримінального правопорушення. Під час проведення обшуку в службовому кабінеті №18 інспектора РПП СПД №1 (м. Новомиргород) ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 виявлено грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

Таким чином, своїми протиправними діями, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

Беручи до уваги вище викладене, 09.11.2023 ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2023 задоволено частково вищезазначене клопотання старшого слідчого.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 10.11.2023 по 09.01.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, як особисто так і через третіх осіб, крім участі у проведенні процесуальних дій, та не відвідувати місця їх проживання;

- здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби у Кіровоградській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині вимог клопотання - відмовлено.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків покладено на ГУНП в Кіровоградській області.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не одружений, не працює, має постійне місце проживання, відповідно довідки від 10.11.2023, наданої старостою Новомиргородської міської ради Кіровоградської області, підозрюваний тривалий час проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за час проживання проявив себе посередньо, ввічливий, поживає з мамою ОСОБА_13 , яка є пенсіонеркою та потребує постійного стороннього догляду, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, тяжкість можливого покарання.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого ВР ЗСГСД СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_14 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі не меншому за 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування, та користування засобам зв`язку може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до наданого підозрюваному ОСОБА_8 клопотання додано копії матеріалів кримінального провадження, в яких відображено інформацію про перелік документів та інших доказів, що підтверджують його причетність до скоєння злочину у якому він підозрюється.

Враховуючи, ті обставини, що досудове розслідування триває та після повідомлення ОСОБА_8 про підозру пройшов короткий проміжок часу, тому стороні обвинувачення ще не відомо про всі можливі речові докази, документи та місця їх зберігання, а для їх відшукання та вилучення потрібен час.

Також, ОСОБА_8 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування, спроможний - вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які дають покази підтверджуючі його вину, будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і як результат схильною до вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, вказані обставини в достатній мірі свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне провадження. Вказані вище обставини свідчать про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Визначення виняткового запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане в кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Причетність ОСОБА_8 до повідомленої йому підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_10 який під час допиту повідомив, що ОСОБА_8 , 19.10.2023 під час розмови пропонував неправомірну грошову винагороду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, для надання начальнику відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за вирішення питання щодо не складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за вирішення питання щодо надання змоги безперешкодно в подальшому керувати транспортним засобом під впливом наркотичних засобів в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, Кіровоградської області;

- протоколом обшуку у невідкладних випадках від 08.11.2023, який проведено в службовому кабінеті №18 інспектора РПП СПД №1 (м. Новомиргород) ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в області ОСОБА_10 , що знаходиться на першому поверсі в приміщенні сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Новомиргород) відділення поліції № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, Новоукраїнський район, м. Новомиргород, вул. Андрія Гурічева, 25, під час якого виявлено та вилучено першу частину неправомірної вигоди в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, яку ОСОБА_8 надав ОСОБА_10 за вирішення питання щодо не складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за вирішення питання щодо надання змоги безперешкодно в подальшому керувати транспортним засобом під впливом наркотичних засобів в м. Новомиргород, Новоукраїнського району, протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- речовими доказами та іншими зібраними у справі доказами, які викривають ОСОБА_8 , у вчиненні умисного кримінального правопорушення у сфері службової діяльності: пропозиція та надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за вчинення та не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:

- при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

- при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

- при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

- при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, слід зазначити, що як вбачається з матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу не визнання вини та тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Санкції статті закону за вчинення злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 , передбачає покарання у виді позбавлення волі, виключно позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Московенко проти України», «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

При цьому, в умовах, які наразі існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, в ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого та його місцезнаходження.

Також, в матеріалах справи наявний ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини підготовки до злочину, його скоєння та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення

Окрім цього, особисте зобов`язання не може бути застосоване до підозрюваного ОСОБА_8 оскільки даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, в якому підозрюється останній є тяжким.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу, так в ході розслідування даного провадження таких осіб не встановлено.

Колегією суддів не може бути враховано доводи захисника про наявність майна та місця проживання обвинуваченого, як підстава для зміни запобіжного заходу, оскільки вказане жодним чином не зменшує наявні ризики, крім того ОСОБА_8 будучи раніше судими на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин, що вказує на можливість продовження ним злочинної діяльності та скоєння нового злочину.

В той же час, у справі наявна реальна можливість обвинуваченого ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення постійного місця проживання зумовлена наявністю можливості і засобів, в тому числі здійснення виїзду за межі території України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного корупційного кримінального правопорушення, а тому, у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, неможливо повторно застосувати до нього звільнення з іспитовим строком.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням обвинуваченим процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність зміни запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Отже, ризики передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мали місце та були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу та продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на даний час та не вичерпались і будуть продовжувати мати місце. Можливість настання ризиків безпосередньо залежить від застосування до обвинуваченого, більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, зокрема таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт.

Апеляційні вимоги прокурора стосовно наявності ризиків передбачених пунктами 1, 4, 5 ст.177 КПК України є такими, що знайшли своє повне підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного корупційного кримінального правопорушення, не має постійного місця роботи, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, не має будь-яких об`єктивних стримуючих факторів - міцних соціальних зв`язків.

Крім того, зважаючи на наявність реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 застосування тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, оскільки в даному випадку інтереси суспільства, превалюють над інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи обґрунтованість підозри підозрюваному ОСОБА_8 а також наявність ризиків передбачених п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозності висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не буду надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В той же час колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно частини ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

За вказаних підстав, колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану, вищевказаних ризиків застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб- буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Доводи апеляції та клопотання прокурора про те, що ОСОБА_8 необхідно обрати заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, жодним чином не підтверджено.

В той же час розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо не помірним для нього.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2021 року необхідно скасувати та постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 376, 405, 407, 409, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіЛенінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2023, якоюстосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, - скасувати.

Клопотання старшого слідчого ВР ЗСГСД СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_14 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001267,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 36 днів, в межах строку досудового розслідування.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту негайно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_8 , а саме з 05 грудня 2023 року до 11.30 год. 09 січня 2024 року.

Виконання ухвали доручити ГУНП в Кіровоградській області, контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Визначити розмір застави у сумі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2684 грн х50), що складає 134200 грн.

Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду № UA0086310, ; МФО:

820172; банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ; призначення платежу - застава за підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001267 від 21.10.2023.

Після внесення застави підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити з-під варти негайно.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із смт. Капітанівка, Новоукраїнського район, Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3)повідомляти слідчого або суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватись від спілкування як особисто так і через третіх осіб з свідками у кримінальному провадженні, за винятком участі в слідчих діях та в суді.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала апеляційного суду Кіровоградської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4