Провадження №11-кп/801/1276/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участі сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

засудженого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 року та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що в своєму клопотаннi про умовно-дострокове звiльнення засуджений ОСОБА_7 просив розглянути по суті його клопотання та визнати, що заміна невідбутоi частини покарання у вигляді довічного ув`язнення на підставі ст. 82 КК України не відповідає рiшенню ЕСПЛ i рішенню Конституційного Суду України і являє собою лише, одну із форм пом`якшення, таку як переведення з камерного приміщення до жилих баракiв, що ніяк не забезпечує реальну перспективу звiльнення, враховуючи що засуджений вiдбув більше 15 років в камерній системі, і будь-яка заміна на строк невiдбутої частини покарання є дискримінаційною і являє собою ніщо інше як катування.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, з огляду на те, що відповідно до рішення Конституційного Суду від 16.09.2021 року за №6-р(II) надає право звертатися до суду з клопотанням про застосування ст. 81 КК України минаючи застосування ст.82 КК України про пом`якшення покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, засудженого, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції врахував та ретельно перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття правильного судового рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Херсонської області від 28.04.2015 року за п.п. 1.12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.03.2016 року вирок Апеляційного суду Херсонської області від 28.04.2015 року щодо ОСОБА_7 залишено без змін.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вбачається, що вирок Апеляційного суду Херсонської області від 28.04.2015 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 22.03.2016 року та підлягав негайному виконанню.

Посилання захисника ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на недотримання судом першої інстанції положень Конституції України та неврахування рішення ЄСПЛ суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Згідно ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яке розтлумачене в рішенні ЄСПЛ від 12.03.2019 у справі «Пєтухов проти України» (Petukhov v. Ukraine), заява № 41216/13) у частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму умовно-дострокового звільнення засудженого до довічного позбавлення волі, Високий Суд зазначив, що сам факт того, що зрештою покарання у виді довічного позбавлення волі може бути відбутим у повному обсязі не суперечить ст. 3 Конвенції.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 від 16.09.2021 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 Кримінального кодексу України в тім, що вони унеможливлюють їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2690-ІХ від 18.10.2022 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Вирішуючи питання щодо клопотання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував те, що ОСОБА_7 відбув більше 15 років призначеного судом покарання, має право на розгляд судом питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у порядку, передбаченому ст.82 КК України, та обгрунтував своє рішення з урахуванням положень ч.ч.3, 12, 13, ст. 154 КВК України, ст. 81, ст. 82 КК України.

При цьому суд виклав порядок вирішення питання по умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, засудженої до довічного позбавлення волі, після заміни покарання у виді довічного позбавлення волі більш мяким покаранням.

При прийнятті рішення суд першої інстанції належним чином умотивував свої висновки, з посиланнями на практику Європейського суду з прав людини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, Рішення Конституційного Суду України № 6-(ІІ)/2021 від 16.09.2021 року.

З урахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції щодо неможливості застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є вірними і ґрунтуються на положеннях національного законодавства України, ухвала суду першої інстанції з урахуванням положень ст.537, 539 КПК України є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4