УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання останнього, подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001749 від 14.07.2022,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 в рамках кримінального провадження №0001749 від 14.07.2022, а саме на: автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , коричневого кольору, ключ від транспортного засобу марки «Ford» моделі «Fusion», державний номер НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_5 .

Відповідно до змісту клопотання, арешт на майно накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що таке майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку із невідповідністю такого майна ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України. Крім того, власник майна не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Отже, на переконання заявника, на даний момент відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому він просить скасувати згаданий арешт.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду, при цьому зазначив, що арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001749 від 14.07.2022, зокрема за підозрою окремих осіб у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в невстановлений час, але не пізніше липня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, за невстановлених обставин, у ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу - кокаїну. З метою реалізації вказаного спільного злочинного умислу між останніми розподіллено відповідні функції.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , притримуючись заздалегідь обумовленого плану дій, у невстановлені дату, час, місці та спосіб, однак не пізніше, 20.01.2023, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб - кокаїн, який в подальшому зберігав у лише йому відомому місці у автомобілі «Ford» моделі «Fusion», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 з метою незаконного збуту.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023, з метою забезпечення речових доказів, накладено арешт на майно, що є предметом клопотання.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з вимогами ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, предмету досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент, оскільки таке майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що матеріали клопотання не містять достатнього документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба в арешті майна, про що в першу чергу має свідчити повна відсутність ризиків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження), передбачених ст. 170 КПК України, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2023 в рамках кримінального провадження №0001749 від 14.07.2022, а саме на: автомобіль марки «Ford» моделі «Fusion», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , коричневого кольору, ключ від транспортного засобу марки «Ford» моделі «Fusion», державний номер НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1