Справа № 307/4499/23
Провадження №1-кс/307/686/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2023 року м. Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю дізнавача ОСОБА_3 , володільця ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
Старший дізнавач СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.
Вказує на те, що 29 вересня 2023 року, близько 22 години 23 хвилини, надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що 29.09.2023 року, близько 21 години 00 хвилин, заявник приїхав на автомобілі марки «ВАЗ 2108», бежевого кольору, яка перебуває у його користуванні та власності, однак зареєстрована на іншу особу з с. Руське Поле, до свого місця проживання в смт. Тересва для того, щоб продати вказаний автомобіль невідомій особі на ім`я ОСОБА_5 . Зустрівшись з особою на ім`я ОСОБА_5 , останній розрахувався за покупку та надав сувенірні грошові кошти у розмірі 700 доларів США. В ході огляду місця події, 29 вересня 2023 року, сім сувенірних купюр номіналом 100 доларів США, з написами «SUYVENIR» «не является платежным средством», вилучено та упаковано до спеціального пакету НПУ СУ. 30 вересня 2023 року вказані сувенірні купюри в розмірі 700 доларів США, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.
Враховуючи вище наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, дізнавач просить накласти арешт тимчасово вилученого майна, а саме: на сім сувенірних купюр номіналом 100 доларів США, з написами «SUYVENIR» «не является платежным средством», які вилучено під час огляду місця події 29 вересня 2023 року.
Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо накладення арешти на сувенірні грошові кошти.
Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.
Згідно з ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Як вбачається зі змісту ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення; існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна, можливість використання останнього, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.
Матеріалами клопотання доведено, що зазначене кримінальне правопорушення було вчинено, правову підставу для накладення арешту та можливість використання зазначених речей як доказів в даному кримінальному провадженні.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на сім сувенірних купюр номіналом 100 доларів США, з написами «SUVENIR» «не является платежным средством», які вилучено під час огляду місця події 29 вересня 2023 року від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаними речами.
Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого дізнавача СД Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області задовольнити.
Копію ухвали направити прокурору, дізнавачу та володільцю майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 06 жовтня 2023 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1