ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3232/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р. 09.10.2023 слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

На обґрунтування скарги вказав, що 23.09.2023 ОСОБА_4 звернулась до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України, проте жодних дій щодо внесення відомостей до ЄРДР не вчинялося.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника... Однак враховуючи, що кримінальний процесуальний закон встановлює скорочені терміни розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора (не пізніше 72 годин з моменту надходження скарги), підстав для перенесення судового засідання суд не вбачає і вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Слідчий/дізнавач та прокурор також не з`явилися в судове засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

За результатами дослідження матеріалів скарги слідчий суддя дійшов до висновку про її необґрунтованість з таких підстав.

Відповідного до протоколу прийняття зави про кримінальне правопорушення від 23.09.2023 та письмових пояснень ОСОБА_4 остання повідомила про те, що 23.09.2023 о 15-30 год. за адресою: АДРЕСА_1 виявила, що ключі до замків квартири не підохотять, посилалась на те, що квартирою займається колекторна компанія ТОВ «Кредитні ініціативи», судові спори тривають, рішення про заселення сторонніх осіб немає. Від поліції охорони м. Києва, які приїхали за адресою: АДРЕСА_1 , їй стало відомо, що невідомі особи які проникли до квартири представились власниками.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Дотепер у слідчій і в судовій практиці існує щонайменше два підходи щодо порядку виконання уповноваженими особами органу досудового розслідування вимог вищенаведеної норми за результатами розгляду заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

Перший підхід полягає у так званому «автоматичному» внесенні відомостей про кримінальне правопорушення, якщо такі відомості викладені особою у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Цей підхід не передбачає оцінки відповідної заяви чи повідомлення на предмет того, чи викладені заявником відомості дають підстави констатувати певні ознаки кримінального правопорушення.

У свою чергу другий підхід не передбачає «автоматичного» внесення відомостей, викладених у будь-яких заявах чи повідомленнях - вносяться лише визначені як такі, що, на думку суб`єкта, який їх вносить, дійсно можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Перший підхід по суті є формальним, і полягає у тому, що будь-яка заява (повідомлення), що має назву (якщо це письмовий документ), чи якщо його так називає заявник (в усній формі) «заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення» абсолютно незалежно від змісту такого повідомлення, мають спричиняти внесення уповноваженими особами (слідчим, дізнавачем чи прокурором) відомостей з такої заяви (повідомлення) до ЄРДР та початок досудового розслідування.

Для суду очевидно, що обрання такого формального підходу спричиняє ряд негативних наслідків як для держави та суспільства, так і для окремих людей, і може в окремих випадках зумовлювати внесення до ЄРДР явно недоречних відомостей (наприклад, у разі якщо така заява не містить взагалі жодних даних окрім назви; у разі якщо в ній йдеться про очевидно правомірну поведінку тих чи інших осіб; у разі, якщо в заяві не зазначається яке саме кримінальне правопорушення скоєно (навіть не йдеться про його родову приналежність); у разі, якщо йдеться про події, які взагалі відбуваються поза волею людини тощо).

У зв`язку із цим суд дотримується іншого підходу - змістовного. Такий підхід базується на нормах кримінального процесуального закону.

Так, за приписами частини 5 статті 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться зокрема короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 1 цього Кодексу порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Імперативним положенням, зафіксованим у статті 7 цього Кодексу, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частина 2 статті 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (стаття 91 КПК України).

Частина 1 статті 11 КК України дає загальне визначення поняття кримінального правопорушення, яке містить у собі сукупність ознак, обов`язкових для будь-якого конкретного кримінального правопорушення. Такими ознаками є суспільна небезпечність діяння, передбаченість його Кримінальним кодексом, винність та вчинення його суб`єктом злочину.

Аналіз наведених положень кримінального процесуального та кримінального закону в їх системній сукупності вказує на необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв, викладених раніше.

У протилежному випадку особа, уповноважена на внесення відомостей до ЄРДР, буде позбавлена можливості виконати вимоги частини 5 статті 214 КПК України щодо внесення до ЄРДР викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, а орган досудового розслідування не зможе визначитись з предметом доказування у кримінальному провадженні, а відтак зміст такого кримінального провадження не буде відповідати засаді законності.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення не відповідає також завданням кримінального провадження, оскільки призводить до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що не дозволяє концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знижує ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнює охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень, а також порушує права та законні інтереси осіб, згаданих у таких повідомленнях, які незаконно і необґрунтовано залучаються в орбіту кримінального процесу.

Такий висновок узгоджується з рішенням Конституційного Суду України від 17.06.2020 у справі № 3-180/2018 за конституційною скаргою ОСОБА_5 , у пункті 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 (справа N 761/20985/18, провадження N 51-8007км18) також наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

За змістом диспозиції статті 162 КК України об`єктивна сторона цього злочину полягає у виконанні однієї з таких дій: а) незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи проти її волі; б) незаконне проведення в них огляду або обшуку; в) незаконне виселення; г) інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

Суспільна небезпечність даного злочину полягає в тому, що він порушує конституційне право громадянина на недоторканність житла та іншого володіння. Під порушенням недоторканності житла слід розуміти протиправне таємне або відкрите проникнення в чуже житло (будинок, квартиру або кімнату) без згоди власника житла на такі дії.

Дослідженням Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Дарницького районного суду від 15.02.2022 по справі № 753/5299/21 (посилання у скарзі)за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», що є правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», до ОСОБА_6 , діючої у своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного облікупозовні вимоги задоволено частково, визнано ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 . Рішенням суду встановлено, що 12.06.2007 між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_9 був укладений кредитний договір № 2706/0607/88-196 про надання банком в кредит ОСОБА_9 70 000 доларів США на строк до 12.06.2032. В якості забезпечення виконання укладеного кредитного договору № 2706/0607/88-196 від 12.06.2007 між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладено Іпотечний договір № 2706/0607/88-196-Z-1 від 16.06.2007, за умовами якого співвласники квартири АДРЕСА_2 : ОСОБА_9 - 2/3 частини, ОСОБА_10 - 1/3 частини передали в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» вказану квартиру. Внаслідок укладених договорів факторингу від 28.11.2012 відбулась заміна кредитора з АКБ «ТАС-Комерцбанк» (ПАТ «Сведбанк») на ТОВ «Кредитні ініціативи», яке набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 2706/0607/88-196 та іпотекодавця. ОСОБА_9 не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору № 2706/0607/88-196 від 12.06.2007 року, ТОВ «Кредитні ініціативи», як правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк», звернуло стягнення на квартиру іпотекодавця на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку», пункту 12.3.1 Іпотечного договору, яке є відповідним застереженням іпотечного договору та передбачає передачу іпотекодавцем іпотекодаржателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Державним реєстратором ОСОБА_11 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11944729 від 26.03.2014 року, й відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за позивачем квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим позивач вважає себе власником вказаної квартири. Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 11.08.2021 відповідачка ОСОБА_6 , 1981 р.н., змінила своє прізвище зі « ОСОБА_12 » та « ОСОБА_13 », актовий запис № 167 від 11.08.2021. Розгляд справи проводився за участі представника відповідача ОСОБА_3 . Рішення суду не оскаржувалось. Крім того, ухвалою судді Дарницького районного суду м.Києва від 22.09.2023 по справі № 753/16857/23 (посилання у скарзі) позов ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_14 про визнання недійсним повідомлення про зняття заборони відчуження та запису про іпотеку, договору купівлі-продажу квартири та скасування реєстраційних дій залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, слідчим суддею встановлено, що наведені ОСОБА_4 обставини, яка не є власницею житла за адресою: АДРЕСА_1 , не вказують на вчинення дій, що утворюють склад будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі і дій, які складають об`єктивну сторону ст.162 КК України, а лише свідчать про наявність цивільно-правового спору, вирішення якого є завданням не кримінального, а цивільного судочинства.

З огляду на викладене суд не вважає, що у даному випадку уповноваженими особами органу досудового розслідування було допущено неправомірну бездіяльність, та не вбачає підстав для зобов`язання вносити відомості за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР.

На підставі викладеного, керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1