Справа №: 630/102/24 Провадження №: 1-кс/630/50/24
У Х В А Л А

Іменем України

08 лютого 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000104 від 07 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказала, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000104 від 07 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В цьому провадженні було встановлено, що 06 лютого 2024 року о 14-39 год. на вул. Дачний тупик, 13-Б в смт. Пісочин Харківського району Харківської області водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 під час виконання повороту ліворуч допустив наїзд на жінку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у виді переламу лівої гомілки, що підтверджено первинною інформацією лікарняного закладу.

Слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 06 лютого 2024 року був проведений огляд місця ДТП, під час якого було виявлено, що автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав пошкодження закритого характеру та являється знаряддям злочину. В подальшому цей автомобіль був вилучений та визнаний речовим доказом.

Враховуючи те, що транспортний засіб як речовий доказ має істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, тому не накладення арешту на нього може призвести до його втрати або настання інших наслідків, які можуть зашкодити кримінальному провадженню.

Прокурор Харківської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, але подала заяву про підтримання клопотання та просила проводити судовий розгляд за її відсутності.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_3 в судовому засіданні проти накладення арешту на автомобіль з метою його збереження та запобігання відчуженню не заперечував, натомість просив залишити автомобіль йому на зберігання та дозволити користуватися ним. Своє прохання обґрунтував тим, що він разом зі своєю родиною займається розведенням великої рогатої худоби у значній кількості і для забезпечення потреб у доставці кормів для худоби він доволі часто використовує цей автомобіль, який є єдиним засобом пересування в родині. Що ж до обставин ДТП, ОСОБА_3 пояснив, що постраждала ОСОБА_5 є його сусідкою, з якою він знайомий з дитинства, та якій він багато років допомагає по господарству. Він не виключає того, що через особливості свого фізичного стану, обумовленого похилим віком, ОСОБА_5 могла перечепитися на узбіччі та впасти, зламавши ногу в той момент, коли він проїжджав повз неї. Але він одразу зупинився і посадив бабусю в салон автомобіля, і повіз до лікарні. Потім він повернувся на місце події, де вже були поліцейські, яким він усе розповів, та які оглянути його автомобіль, на якому не було жодного пошкодження. Для лікування постраждалої він оплатив необхідні ліки та медичні процедури. Автомобіль йому потрібен ще й для можливості відвідувати ОСОБА_5 в лікарні в м. Харків.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши клопотання прокурора разом із доданими до нього матеріалами, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 07 лютого 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до короткого викладу обставин, зазначених у витязі з ЄРДР від 07 лютого 2024 року, до реєстру були внесені відомості про те, що 06 лютого 2024 року о 14-39 год. на вул. Дачний тупик, поряд з будинком № 13-Б в смт. Пісочин Харківського району Харківської області водій автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 під час виконання повороту ліворуч допустив наїзд на жінку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у виді переламу лівої гомілки.

Слідчим СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області 06 лютого 2024 року у період часу з 17-50 год. до 19-00 год. був проведений огляд місця ДТП, яким є ділянки автомобільної дороги вул. Дачний тупик, поблизу будинку № 13-Б, в с. Надточії смт. Пісочин Харківського району Харківської області, про що був складений відповідний протокол. По завершенню огляду слідчим у ОСОБА_3 був вилучений автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання до штрафного майданчику, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. В момент вилучення слідчий було зафіксовано, що автомобіль не має жодного пошкодження.

Вилучений транспортний засіб - автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , постановою слідчого від 07 лютого 2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000104 від 07 лютого 2024 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положення п. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя, суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що саме автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , являється речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані для встановлення обставин кримінального правопорушення. Накладення арешту на вказаний транспортний засіб, що являється речовим доказом по кримінальному провадженню, дозволить стороні обвинувачення здійснити повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування з метою встановлення об`єктивної істини по суті.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що вказаний вище транспортний засіб має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти на нього арешт для проведення подальших процесуальних та слідчих дій.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності щодо фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, ч. 4 ст. 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Власником вилученого транспортного засобу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , є саме ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацією транспортного засобу НОМЕР_3 від 09 листопада 2022 року.

З урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи твердження третьої особи щодо необхідності автомобіля для здійснення підприємницької діяльності, слідчий суддя дійшов до висновку, що спосіб накладення арешту на автомобіль шляхом заборони відчудження та розпорядження, але без заборони користуванням вказаним майном до закінчення досудового розслідування, з передачею на відповідальне зберігання власнику буде менш обтяжливим та співмірним інтересам власника майна та дотримання завдань кримінального провадження, згідно норм ст. 2 КПК України.

Саме такий спосіб та місце зберігання арештованого майна, на переконання слідчого судді, є ефективним, оскільки буде сприяти дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власника майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 07 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000104 від 07 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 07 лютого 2024 року в ході огляду місця події ДТП, яке сталося на ділянці дороги за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, с. Надточії, вул. Дачний тупик, 13-Б, транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER, держаний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , з забороною розпорядження та відчуження вказаного майна, без заборони користування, передавши його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 .

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України уразі вчинення незаконних дій щодо арештованого майна.

В іншій частині клопотання в задоволенні відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1