Справа №463/996/23
Провадження №1-кп/463/190/24
В И Р О К

іменем України

12 лютого 2024 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 27.01.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь, Донецької області, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє: 20.01.2023 Яворівським районним судом Львівської області за ч.5 ст.704 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від покарання з випробуванням на 2 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

26.01.2023 близько 15-40год. ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено до 18.02.2023, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПП «Мережа Сервіс Львів», що заходиться за адресою: м.Львів, вул.Тарнавського, 104Б, шляхом вільного доступу, таємно намагався викрасти з даного магазину віскі торгової марки «Джеймсон» об`ємом 0,7 л., вартістю 498, 15 грн., що належать ПП «Мережа Сервіс Львів», який взявши із стелажа, заховав під свою куртку, у яку був одягнутий, після чого намагався вийти з приміщення магазину, утримуючи викрадене майно, однак, з причин, що не залежали від його волі не виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був викритий працівником вказаного магазину та не зміг вийти за його межі із викраденим майном.

В судовомузасіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому обвинувачений розкаявся і просить суворо його не карати.

Оскільки учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану - кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання суд керується наступним.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначаючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Тому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України з врахуванням положень ч.3 ст.68 КК України.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України в період іспитового строку призначеного вироком Яворівського районного суду Львівської області від 20.01.2023, а тому ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання на підставі ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Яворівського районного суду м.Львова від 20.01.2023 і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Речові докази: пляшка віскі «Джеймсон» об`ємом 0,7 л., яка згідно з розпискою від 27.01.2023 передана на відповідальне зберігання працівнику магазину, вважати повернутою за належністю.

Конверт білого кольору в якому знаходиться DVD-R диск, на якому наявні відеофайли з відеозаписами камер відеоспостереження залишити при матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1