Справа № 569/9571/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне, угоду про визнання винуватості від 26 травня 2023 року, укладену між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Російської Федерації, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2023 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000116 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України з угодою про визнання винуватості від 26 травня 2023 року, укладеною в приміщенні службового кабінету НОМЕР_4 Рівненської обласної прокуратури, що за адресою: м.Рівне, вул.16 Липня, буд.73 між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України, за таких обставин:

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_5 , обвинувачується у тому, що вона, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та ступінь кримінальної відповідальності за їх вчинення, знаючи про загальновідомі факти, які, зокрема, констатовані в ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в період з 10.09.2022 року по 03.12.2022 року, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 із використанням належного їй планшетного комп`ютеру « IPad », на якому встановлено застосунок «ОК» для входу у соціальну мережу «Однокласники» та власний обліковий запис « ОСОБА_8 » в проросійській соціально-орієнтованій мережі «Однокласники» (ok.ru) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично здійснювала цілеспрямоване вираження проросійських поглядів та поширювала матеріали, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.436-2 КК України, - як виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.2 ст.436-2 КК України, як виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації.

Обвинувачена ОСОБА_5 діючи добровільно, без примусу та тиску, в повному обсязі та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_5 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої. Зокрема злочин, передбачений ч.2 ст.436-2 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься по категорії тяжкості до нетяжких злочинів. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , в ході досудового розслідування не встановлено. Обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Із запропонованим видом та мірою покарання сторони згідні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного:

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що відповідно до ч.2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

- для прокурора і обвинуваченої - обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.

- для обвинуваченої - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав і просив суд затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Пояснив суду, що йому відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , після роз`яснення їй суті обвинувачення, в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч.2 ст.436-2 КК України, винною себе визнала повністю, підтвердила викладені у вироку обставини вчинення злочину. У скоєному щиро розкаюється. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачена згідна. Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснила суду, що наслідки укладення, затвердження угоди та невиконання угоди, їй роз`яснені і зрозумілі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд приходить до наступного:

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченої ОСОБА_5 , що вона цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Санкція ч.2 ст.436-2 КК України, передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_5 злочину, особи винної, яка є не судимою, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої.

Згідно пункту 1 частини 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього кодексу.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна із звільненням її на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, відповідає вимогам закону та особі обвинуваченої.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За вище викладених обставин, суд прийшов до переконання що угода може бути затверджена і призначено обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджена сторонами міра покарання.

Відповідно до положень ч.9 ст.100 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду.

Речові докази по кримінальному провадженню: апарат мобільного зв`язку марки «Nokia 1280», IMEI 1: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 та зарядний пристрій «Nokia», який належить ОСОБА_5 і переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ в Рівненській області, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 .

Речові докази по кримінальному провадженню: планшетний комп`ютер марки «IPad», модель А1822, серійний номер GCTV8Y8LHLF9, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ в Рівненській області, відповідно до вимог ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, п.9 ст.100 КПК України, конфіскувати та вилучити у власність держави.

Частиною 4 ст.174 КПК України визначено, що одночасно з ухвалення судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, має бути вирішено питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові, а тому:

арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2023 року на апарат мобільного зв`язку марки «Nokia 1280», IMEI 1: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 та зарядний пристрій «Nokia», планшетний комп`ютер марки «IPad», модель А1822, серійний номер НОМЕР_3 , слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 376, 615 КПК України,суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні, №0000116, укладену 26 травня 2023 року в приміщенні службового кабінету НОМЕР_4 Рівненської обласної прокуратури, що за адресою: м.Рівне, вул.16 Липня, буд.73 між прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_4 .

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.436-2 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.436-2 КК України у виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню: апарат мобільного зв`язку марки «Nokia 1280», IMEI 1: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 та зарядний пристрій «Nokia», який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ в Рівненській області, повернути обвинуваченій ОСОБА_5 .

Речові докази по кримінальному провадженню: планшетний комп`ютер марки «IPad», модель А1822, серійний номер GCTV8Y8LHLF9, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів УСБУ в Рівненській області, конфіскувати у власність держави.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2023 року на апарат мобільного зв`язку марки «Nokia 1280», IMEI 1: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 та зарядний пристрій «Nokia», планшетний комп`ютер марки «IPad», модель А1822, серійний номер НОМЕР_3 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, та з урахуванням обмежень, передбачених ч.2 ст.473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1