У Х В А Л А

09.11.2023 р.

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відомості про який внесено до ЄРДР за №0000548 від 07.11.2023 року,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 , 09.11.2023 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що 07.11.2023 року о 11:50 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні супермаркету "Пан Економ" (ТОВ НВП "Аргон"), що розташований за адресою: м.Жмеринка Вінницької області, вул. Шевченка, 2, де помітив раніше невідомого йому ОСОБА_7 , який рахував власні грошові кошти поруч з кавовим апаратом біля входу до вищевказаного супермаркету. Далі, під час виходу з вказаного супермаркету, проходячи поряд з ОСОБА_7 , який був присів та залишив на прилавку кошти, у ОСОБА_5 в цей момент виник умисел на заволодіння частиною цих грошових коштів. Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану (введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №64/2022, відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-ІХ, востаннє продовженого Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 26.07.2023 року №451/2023, який затверджено Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 року№3275-ІХ), ОСОБА_5 з прилавка вказаного магазину викрав грошові кошти в сумі 610 грн. Далі, з місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник разом із викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 610 грн.

08.11.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушень від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом огляду предмету (відеозапис з камери спостереження супермаркету «Пан Економ» за 07.11.2023 року); іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказав наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, в нього відсутнє законне джерело доходу, постійне місце роботи та навчання; можливість незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, оскільки згідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, ОСОБА_5 матиме можливість здійснювати на них відповідний незаконний вплив; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із тим, що відносно ОСОБА_5 06.10.2023 року направлено обвинувальний акт до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Зауважив, шо застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки: 1) особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного та його нестійкі соціальні зв`язки; 2) особиста порука, оскільки в ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи до суду на першу вимогу; 3) застава, оскільки підозрюваний не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а у разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від слідства та суду; 4) домашній арешт, внаслідок складності контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Вважає, що вказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 забіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначенням застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також покласти на останнього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання, з вказаних у ньому обгрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів.

Слідчий ОСОБА_4 також просив задоволити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти обгрунтованої підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , проте, заперечили проти застосування щодо останнього заявленого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_6 , думку якого підтримав підозрюваний ОСОБА_5 , зазначив, що у даному кримінальному провадженні містяться розбіжності суми заявлених потерпілим викрадених у нього грошових коштів, суми вилучених коштів у ОСОБА_5 під час його затримання та суми коштів, вказаної у повідомленій підозрі, а також зауважив, що стосовно даного кримінального правопорушення первісні відомості містять вказівку про вчинення грабежу. Посилаючись на те, що стосовно ОСОБА_5 при наявності іншого обвинувального акту, що перебуває на розгляду в суді не постановлено обвинувального вироку, з підстав чого останній не має судимості, просив не застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, а у разі його застосування визначити його у виді домашнього арешту на певний період доби або навіть цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Підозрюваний ОСОБА_5 додатково уточнив, що приватний будинок за вказаною адресою раніше належав його покійному дідові, після смерті якого його успадкувала матір, яка наразі перебуває за межами України, а він є зареєстрований у даному будинку, де мешкає з двома братами.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.

У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.

Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.

За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважна службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000548, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.11.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 08.11.2023 року; рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 від 07.11.2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.11.2023 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.11.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07.11.2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 07.11.2023 року; протоколом затримання відносно підозрюваного ОСОБА_5 від 07.11.2023 року; протоколом роз`яснення права на захист від 07.11.2023 року; копією паспорта ОСОБА_5 ; довідкою про судимість щодо підозрюваного ОСОБА_5 ; копією обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в межах кримінального провадження №0000412; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а також іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено оголошення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.

Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яка також визнається стороною захисту.

Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, становить підставу для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, що добровільно визнається також самим підозрюваним.

Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, що наразі вочевидь не становлять ознак неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, ступінь соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, суспільно небезпечний спосіб його вчинення тощо.

Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває наразі на диспансерному обліку у лікаря нарколога та не звертався за медичною допомогою до лікаря психіатра, проте, він не має стабільного та законного джерела доходів, не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, й не перебуває у шлюбі, що загалом не визначає його міцних соціальних зв`язків. Також з`ясовано, що в теперішній час стосовно нього на розгляді у Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням також у вчиненні умисного злочину проти власності, сукупність обставин чого вочевидь свідчить про недостатність його особистого самоконтролю та протиправну суспільну небезпеку власних дій за ознакою вчинення у короткий проміжок часу після закінчення досудового розслідування та направлення вказаного обвинувального акту до суду даного умисного злочину, за яким йому наразі оголошено підозру, та визначає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних із можливістю підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від досудового слідства та суду, за відповідною власною схильністю вчинити інші кримінальні правопорушення, а також протиправно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, будучи обізнаним із відповідними особами.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає наявною достатність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, включно й цілодобового домашнього арешту, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, що у даному конкретному випадку становить достатні підстави його застосування строком на 60 днів, виходячи з потреб проведення досудового розслідування.

З цих же підстав, а також враховуючи недоведення стороною захисту жодними доказами обставин перебування у власності підозрюваного ОСОБА_5 вказаного ним житлового будинку або згоди його власника на проживання останнього, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею визнається необгрунтованим та таким, що підлягає залишенню без задоволення, надто визначаючи неаргументованими доводи захисника власне про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту лише за наслідком порушення ним запобіжного заходу у виді домашнього арешту в разі застосування останнього, оскільки визначеними законом підставами застосування у тому числі найсуворішого запобіжного заходу є запобігання наявним ризикам, а не очікування їх настання.

Також з урахуванням відсутності в даному конкретному випадку визначених законом підстав можливості не визначення розміру застави, а також неповідомлення стороною обвинувачення про наявність цивільного позову потерпілої особи, на виконання обов`язку слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою достатнім слід визначити заставу у заявленому стороною обвинувачення розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є відповідною встановленим ризикам та у визначенні наближено до середнього значення в межах встановленого законом розміру застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, не є заздалегідь непомірною для підозрюваного ОСОБА_5 , яким повідомлено суду про можливість внесення з часом такого розміру застави іншою особою.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби або цілодобового домашного арешту - відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 07.01.2024 року включно, взявши його під варту із зали суду.

Визначити достатнім розмір застави у сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 гривень, у разі внесення якої ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з під варти із покладенням на нього терміном на відповідний залишок вказаного строку дії ухвали наступних обов`язків:

1) не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу суду, слідчого судді, прокурора або слідчого;

2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватись від спілкування з фізичними особами, які є потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави, внаслідок невиконання ним вказаних обов`язків, а також при порушенні обов`язків заставодавцем щодо забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та з`явлення останнього за викликом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору; у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному та прокурору після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1