571/1061/23
1-кп/571/147/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт Рокитне кримінальне провадження №0000142 від 22.04.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15 ч.1 ст.240-1 КК України -

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта, 21 квітня 2023 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА_4 , не являючись суб`єктом підприємницької діяльності, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід прибув в урочище «Трясне», що знаходиться на відстані близько 8,5 км. від с. Томашгород, Сарненського району, Рівненської області, де реалізуючи свій злочинний намір, за допомогою вище вказаної мотопомпи кустарного виробництва та обладнанням до неї, незаконного здійснював видобуток бурштину сирцю, однак його злочинна діяльність була припинена працівниками відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області на місці події.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на незаконне видобування бурштину, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 240-1 КК України.

21 червня 2023 року між прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: за ч.2 ст.15 ч.1 ст.240-1 України у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень.

На призначення зазначеного покарання обвинувачений погодився.

Відповідно до угоди, обвинуваченому відомо та зрозуміло, що згідно із вимогами ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку. Йому також роз`яснено та є зрозумілими, визначені п.1 ч.4 ст.394 КПК України, підстави для апеляційного оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода про визнання винуватості, а також підстави для касаційного оскарження відповідно до положень п. 1 ч. 3ст. 424 КПК України

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.240-1 КК України в обсязі підозри, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною.

ОСОБА_4 цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.15 ч.1 ст.240-1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені абзацами 1 і 3 п.1 ч. 4ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні, що ОСОБА_4 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.1 ст.240-1 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями: 174,314,373,374,474-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 червня 2023 року, укладену між прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000142 від 22 квітня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.240-1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 гривень.

Речові докази: мотопомпу кустарного виробництва на базі двигуна «Mercedes-Benz» передати в дохід держави.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: