печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ СОЛЮШН», про скасування заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2023 р. по справі №757/12536/23-к у кримінальному провадженні №0001170, на майно, -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ СОЛЮШН», про скасування заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2023 р. по справі №757/12536/23-к у кримінальному провадженні №0001170, на майно.

Мотивуючи подане клопотання заявник вказує, на те, що ухвалою слідчого судді скасовано арешт з нерухомого майна, що вказує на наявність підстав для скасування заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно такого нерухомого майна.

Адвокат подав до суду заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами та вимоги клопотання просив задовольнити.

Прокурор подав до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання.

Частиною 2 статті 174 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 19 ї КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 03.04.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, на нерухоме майно, власником якого є ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ СОЛЮШН» ().

Водночас вказаною ухвалою слідчого судді заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Трускавецькурорт» (), ПрАТ «Полтаватурист» (), ПрАТ «Рівнетурист» (), ТОВ «МЕЛАНЖ ГРУП» (), ТОВ «Закарпаттурист» (), ПрАТ «Хмельницьктурист» (), ТОВ «ЦРСМ» (), ПрАТ «Укрпрофтур» (), ПрАТ «Івано-Франківськтурист» () та інших зазначених фізичних та юридичних осіб.

Тобто, заборонено вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, що належить ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ СОЛЮШН» (), у зв`язку з накладеним арештом на нерухомість вищевказаною ухвалою слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 22.11.2023 у справі № 757/49198/23-к задоволено клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ СОЛЮШН», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2023, у рамках кримінального провадження № 0001170.

Проте, як вказує, заявник залишилась нескасованою судова заборона вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, що належить ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ СОЛЮШН» (), у зв`язку з накладеним арештом на нерухомість.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідної до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог клопотання, враховуючи, що повного тексту судового рішення, яким скасовано арешт слідчому судді не надано, що позбавляє в даному випадку суд, встановити всі обставини справи в розрізі порушеного питання у даному клопотанні.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що приписами статті 380 Кримінального процесуального кодексу України законодавцем передбачено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

За вказаної підстави у заявника наявне право на звернення до слідчого судді в порядку статті 380 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕВЕЛОПМЕНТ СОЛЮШН», про скасування заборони вчиняти реєстраційні дії стосовно нерухомого майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2023 р. по справі №757/12536/23-к у кримінальному провадженні №0001170, на майно, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6