15.12.2023
Справа № 642/5129/23
н/п 1-кс/642/3863/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, в режимі відеоконференції, заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , -

встановив:

30.11.2023 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 р. за ч.1 ст.364 КК України.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_3 зазначає, що 28.11.2023 року йому було вручено поштарем повідомлення та повістка про явку до слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 для участі у допиті. Однак, в даній повістці, яка підписана слідчим ОСОБА_5 , були відсутні відомості про дату та час, на який його було викликано та у якому статусі. Крім того, вказує, що він 25.10.2023 року звертався до слідчого із клопотанням, яке залишилось проігнорованим, як і раніше ухвалені рішення слідчого судді.

Заявник вказує, що слідчим ОСОБА_4 не вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини у кримінальному провадженні, та допущені порушення вимог КПК України, що на його переконання свідчить про неправильність та неповноту проведеного досудового розслідування.

Процесуальне рішення слідчої про закриття кримінального провадження було скасовано за його скаргою. Вважає, що слідчий не здійснює заходів щодо збирання доказів, не виконує належним чином свої службові обов`язки, та на його переконання слідча не вживає всіх необхідних заходів для встановлення істини у справі та допускає процесуальні порушення, що свідчить про неповноту проведення досудового розслідування та викликає сумніви у її неупередженості, а також у листі від 30.08.2023 року слідчий вказала, що він не є особою уповноваженою на подання клопотання.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_3 просить відвести від участі у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 підтримав вимоги своєї заяви і наполягав на відводі слідчої.

Особа, якій заявлено відвід була повідомлена про розгляд заяви, однак у засідання не прибула, подала письмові пояснення, у яких зазначила, що повістка, яка була направлена ОСОБА_3 була не заповнена повністю з технічних причин, та йому направлено нову повістку.

За змістом ч. 3 ст. 81 КПК України, присутність осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід, не є обов`язковою.

Слідчий суддя вислухавши доводи заявника, ознайомившись із заявою про відвід та долученими матеріалами, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Chahal v. UK», стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 3 КПК України визначено, зокрема, що слідчим є службова особа підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. До того ж слідчий (детектив) зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Отже, як убачається із зазначених норм кримінального процесуального закону, досягнення мети кримінального провадження під час досудового розслідування забезпечує, зокрема, слідчий, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. При цьому він несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, і є вільними у використанні своїх прав.

На думку слідчого судді, викладені у заяві про відвід підстави по своїй суті зводяться до незгоди з процесуальними діями, рішеннями слідчої при здійсненні нею повноважень слідчого у кримінальному провадженні. Наявність таких сумнівів заявник пов`язує із допущеними слідчим порушеннями під час проведення досудового розслідування.

Разом з тим, оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування здійснюється в іншому порядку, передбаченому главою 26 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що аналогічні підстави були предметом розгляду під час розгляду слідчим суддею заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 р. за ч.1 ст.364 КК України, за результатами якої 28.11.2023 року постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід .

Також ОСОБА_3 не наведено інших доводів про упереджене ставлення слідчого до нього та інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не наведено доказів існування обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України. Заява про відвід не містить обставин, які можуть вказувати на можливу необ`єктивність та упередженість слідчого, а ґрунтується лише на особистих переконаннях потерпілого ОСОБА_3 .

Отже, слідчим суддею не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б свідчили та викликали б сумніви в неупередженості слідчого під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 , у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Щодо доводів потерпілого ОСОБА_3 стосовно того, що для вирішення заяви про відвід необхідно дослідити матеріали кримінального провадження 0001206 від 10.09.2022 з метою оцінки виконаних слідчих дій, то у цьому контексті слідчий суддя зазначає, що в межах розгляду питання про відвід слідчого слідчий суддя не уповноважений надавати оцінку законності та обґрунтованості рішень, процесуальних та слідчих дій, прийнятих і проведених ним у межах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 80-81, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні № 0001206 від 10.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.364 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1