УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрювного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст.14, ч..4 ст.190, ч.3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000195 від 13.04.2023,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст.14 ч..4 ст.190 , ч.3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000195 від 13.04.2023.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000195 від 13.04.202, за підозрою ОСОБА_5 , у сприянні незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом надання вказівок, порад та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений слідством день, час та місці, але не пізніше 26.06.2023, у ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на сприяння незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_10 через державний кордон України з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробила план незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, відповідно до якого ОСОБА_10 мав надати свій військовий квиток задля того щоб ОСОБА_9 забезпечила внесення до відповідного документа відомостей про не придатність ОСОБА_10 до військової служби, що надасть йому право безперешкодно перетнути державний кордон України.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 29.09.2023 ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому слідстві місті у ході телефонної розмови з ОСОБА_10 висловила останньому пропозицію в наданні їй грошової винагороди в сумі еквівалентній 4000 доларів США за сприяння ОСОБА_10 в незаконному перетині державного кордону України громадянином України шляхом незаконного внесення відмітки у військовий квиток про не придатність ОСОБА_10 до військової задля незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення. При цьому розмова супроводжувалася наданням ОСОБА_9 порад ОСОБА_10 як діяти в разі виникнення тих чи інших ситуацій, пов`язаних з перетином кордону, проходженням певних процедур, а також повідомила про безпосередню допомогу в перетині державного кордону України.

У подальшому продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, цього ж дня ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті підшукати співучасника кримінального правопорушення, перебуваючи у невстановленому слідстві місті у ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , запропонувала останньому спільно вчинити кримінальне правопорушення шляхом отримання від ОСОБА_10 грошових коштів в сумі еквівалентній 4000 доларів США та подальшої передачі частини коштів ОСОБА_9 за вчинення нею дії, пов`язаних із внесенням до військового квитка ОСОБА_10 відомостей про непридатність останнього до військової служби. При цьому, за вказані дії ОСОБА_5 частину із наданих ОСОБА_10 коштів в сумі 500 доларів США мав залишити для себе як винагороду.

У свою чергу ОСОБА_5 , розуміючи зміст пропозиції ОСОБА_9 та усвідомлюючи кримінально-протиправний характер дій, пов`язаний з безпідставним внесенням до військово-облікового документа ОСОБА_10 відомостей про непридатність його до військової служби з метою незаконного переправлення через державний кордон України, керуючись корисливим мотивом, погодився на пропозицію ОСОБА_9 , вступивши таким чином з нею у попередню змову групою осіб.

В подальшому, реалізуючи спільний умисел, 05.10.2023 близько 19 год., на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поряд з домоволодінням АДРЕСА_3 , діючи в межах спільного злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дії та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою усунення перешкоди в перетині ОСОБА_10 державного кордону України, отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 4000 доларів США, яка раніше була узгоджена з ОСОБА_9 .

Після вказаних дій кримінально-протиправна діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_5 припинена працівниками правоохоронних органів.

05.10.2023 о 18 годині 52 хвилини ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбачено ст. 190, ст. 332 КК України.

06.10.2023 громадянку України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Звертаючись до суду, слідчий вказує на необхідність обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою через необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Отже, з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно обрати ОСОБА_5 не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. вказуючи, що до підозрюваного можливо застосувати домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, відсутність намірів переховування.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника підозрюваного, самого підозрюваного, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України"метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому жкримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

06.10.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру за ч.3 ст.332 КК України

Враховуючи стадію судового розгляду, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 332КК України є обґрунтованою в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, це підтверджується в своїй совокупності доказами, що долучені до клопотання, а саме:

-

-

-протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28.06.2023;

-протоколом про залучення особи ОСОБА_10 до конфеденційного співробітництва від 29.06.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.06.2023 та від 05.10.2023

-протоколом огляду та вручення грошових коштів від 05.10.2023;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 05.10.2023;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 05.10.2023 в порядку ст.208 КПК України під час якого у нього вилучено 4000,00 доларів США;

-протоколом НСРД негласного відеоконтролю особи ОСОБА_9 від 06.10.2023;

-протоколом НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж ОСОБА_5 від 06.10.2023;

-протоколом НСРД негласного відеоконтролю особи ОСОБА_5 від 06.10.2023;

--протоколом НСРД негласного аудіооконтролю особи ОСОБА_5 від 06.10.2023;

-протоколом НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж ОСОБА_9 від 06.10.2023;

Згідно з п.5 ч.1, ч.3 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є один із запобіжних заходів та найбільш суворим.

А ч.1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу

При цьому, розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо ризиків на які посилається прокурор.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2,3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Так злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким та містить безальтернативну санкцію позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, підозрюваний має позитивну характеристику за місцем проживання.

Також слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілого) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки повне коло причетних до вчинення кримінального правопорушення, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі встановлюється, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, встановлення інших потерпілих, вказаний ризик має високий ступінь імовірності, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів їх показань.

Ризики вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений з корисливих мотивів, підозрюваний ніде не працює, доказів що він має заробіток слідчому судді не надано, а відтак і ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також існує.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

-тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному провадженні, у вчиненні якого він підозрюється - відповідно до ч. 3 ст. 332 КК України даний злочин відноситься до категорії особливо тяжких санкція цієї статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 9 років

- вік та стан здоров`я підозрюваного. Так ОСОБА_5 - 52 роки, доказів стану здоров`я підозрюваного що не дозволяє перебування останнього під вартою в СІЗО не надано. Те що у 2022 році він походив лікування з діагнозом міокардетичний кардіосклероз, цукровий діабет без ускладнень, та пресбіопія обох очей, що надалі не підтверджені постійним лікуванням у стаціонарі не свідчить, що наразі він не може утримуватися під вартою.

- наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання підозрюваний офіційно не працевлаштований .

-майновий стан підозрюваного - відомості не надані.

На підставі викладеного, з метою забезпечення даного кримінального провадження є доцільним обрати ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід про який просять підозрюваний та його захисник - нічний домашній арешт, на думку слідчого судду, не забезпечить його належної процесуальної поведінки і виконання процесуальних обов`язків та може призвести до ризиків передбачених п.1,2, 3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, наявність у нього певних захворювань, відсутність сталих заробітків, слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 107360 гривень 00 копійок.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваною ОСОБА_9 та свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий або прокурор у кримінальному провадженні;

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_7 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04 грудня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шісдесят) гривень 00 копійок.

В задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000277, одержувач ТУ ДСА України в Житомирській області, , МФО 820172 в ДКСУ, м. Київ, з призначенням платежу: «застава прізвище, ім`я, по батькові (найменування) платника, що вносить заставу та особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу.».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному цією ухвалою розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваною ОСОБА_9 та свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий або прокурор у кримінальному провадженні;

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 04 грудня 2023 року.

Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, а також підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих СУ ГУНП в Житомирській області, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000195

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст оголошено 12.10.2023 о 15-00 годині

Слідчий суддя ОСОБА_1