ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1016/23
Номер провадження 1-кп/292/85/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року смт.Пулини

Червоноармійського районного суду Житомирської області

Головуюча- суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Пулини кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000238 від 08.07.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Соколів Червоноармійського району Житомирської області,

зареєстрованого та проживаючого

АДРЕСА_1 , громадянина України,

не одруженого, військовозобов"язаного, з повною загальною середньою освітою,

пільг , інвалідності не має, в порядку ст.89 КК України, не судимого ,

за ст.336 КК України,-

З участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

24.02.2022, у зв"язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на території України введено воєнний стан, дію якого на даний час продовжено.

Відповідно до Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", в Україні продовжено з 20 травня 2023 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Згідно з ст.1 Закону України "Про оборону України" №1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

У відповідності до довідки військово-лікарської комісії від 18.03.2022 №46 рядовий ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби, у зв"язку з цим останній 20.06.2023 отримав бойову повістку, засвідчивши її власним підписом, згідно якої ОСОБА_3 мав прибути до шостого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , о 08:00 год. 26.06.2023.

З метою ухилення від проходження військової служби, рядовий ОСОБА_3 діючи в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу України" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, ст.ст.1, 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ, Закону України "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 02 травня 2023 року №3058-ІХ, нехтуючи конституційним обов"язком громадянина України, спрямованим на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов"язком громадянина України проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, 26.06.2023 о 08:00 год. не з"явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Скоєне ОСОБА_3 кримінальне правопорушення кваліфікується за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся та повністю підтвердив обставини вчинення даного кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. Зазначив, що перед з"явленням до військового комісаріату у призначений у бойовій повістці день, трагічно загинув його двоюрідний брат -військовослужбовець , інший двоюрідній брат помер , що викликало у нього психологічний стрес. Крім того ,він скоїв ДТП та має багато боргів, які йому необхідно терміново віддавати. Просив врахувати , що він надає посильну допомогу ЗСУ- допомогає ремонтувати військову техніку та не позбавляти його волі.

Оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд вважає відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, обмежитись допитом лише обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого і визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з"ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності їх позицій та роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.336 КК України, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті(санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженої особи та попередження вчинення нею нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Принцип гуманізму у кримінальному праві - це не лише гуманне ставлення до особи, яка вчинила злочин, але і в першу чергу до потерпілого і до встановлених суспільством непорушних правил суспільних відносин. Тому, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженої, дій, за які її засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v.Ukraine, Tammer v.Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають бути відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Як особа ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не перебуває.

За висновком Житомирського районного сектору № 8 ДУ "Центр пробації "Філія Державної установи "Центр Пробації" у Житомирській області за № 33/20/1028-23 від 02.10.2023 , ОСОБА_3 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням положень ст.75,76 КК України.

Враховуючи вище наведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання в межах санкції ст.336 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та за цією статтею кримінального Закону призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2( двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов"язки:

1). періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1