Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1814/23
Номер провадження 1-кп/948/120/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000043 від 03.07.2023р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногірка Машівського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 (фактично проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, працює водієм автотранспортних засобів УПГГК АТ «Укргазвидобування», не депутата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та кваліфікація дій особи

ОСОБА_5 з 2019 року є власником собаки з кличкою «Царь» породи тер`єр американський стафордширський (кобель), якого утримує за місцем свого проживання в АДРЕСА_3 . Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року №1164 «Деякі питання щодо небезпечних порід собак» вказану породу собак віднесено до Переліку небезпечних порід собак.

03.05.2023 року близько 07 год. 30 хв. ОСОБА_5 залишив собаку за місцем свого проживання, при цьому не вжив належних заходів, спрямованих на недопущення інших осіб до загорожі (вольєру), де утримувався собака, з метою виключення можливості вивільнення собаки, її переміщення за межі подвір`я та створення нею небезпеки або заподіяння шкоди для оточуючих людей, тим самим порушив вимоги Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження». Вказане, дало можливість його дружині ОСОБА_6 випустити собаку на територію подвір`я для вигулу, який в подальшому, через відчинену хвіртку вибіг за межі подвір`я та вільно переміщувався певний період часу відкритою навколишньою територією без нагляду, тобто своїми необережними діями внаслідок кримінальної протиправної недбалості, ОСОБА_5 наразив оточуючих людей на небезпеку заподіяння шкоди собакою, оскільки не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від свого діяння (бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити.

03.05.2023 року, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 проходила стежкою між городами, які знаходяться між вулицями Козацька та Бузкова в с. Селещина Машівської ТГ Полтавського району Полтавської області, де в цей час на неї здійснив напад собака з кличкою «Царь», породи Тер`єр американський стафордширський (кобель), що належить ОСОБА_5 та який вільно переміщувався відкритою навколишньою територією без нагляду. Під час нападу собака в хаотичному порядку кусав громадянку ОСОБА_4 за різні частини тіла, в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді множинних глибоких укушених ран правої верхньої кінцівки (плеча, плечового і ліктьового суглобів та правої кисті), лівого плеча, верхньої третини лівої гомілки з внутрішкірними гематомами, травматичної ампутації верхньої частини лівої вушної раковини, ран, гематом і саден шкіри обличчя (обох щок), які утворилися від дії зубів собаки при укусах і згідно висновку судово-медичної експертизи від 20.07.2023 року №186 кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня).

За таких обставин, дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті та показав, що він є власником собаки породи тер`єр американський стафордширський, яка вдома утримувалася у вольєрі, коли нікого не було, а якщо хтось був вдома гуляла по двору. В один з днів травня 2023 року йому зателефонувала колишня дружина та повідомила, що пес втік з дому та покусав людину. Він негайно приїхав додому, помітив потерпілу, якій дружина надавала допомогу, після чого повіз її автомобілем в м. Полтаву в 1 лікарню, де їй надали кваліфіковану допомогу, а потім в іншу лікарню на госпіталізацію і оплатив всі витрати на лікування.

Зі слів членів сім`ї йому стало відомо, що бабуся дружини вийшла на огород та погано закрила хвіртку, а його 3-річний син пішов до неї, відчинив хвіртку і собака вискочила на огород, де в той час йшла потерпіла. Повідомив принаймні два випадки, коли собака вже кусала інших людей.

Щодо цивільного позову повідомив, що визнає його частково, вважає, що витрати на адвоката вони повинні нести з потерпілою порівну, в частині стягнення моральної шкоди висловитися не зміг, в той час зазначив, що сплачує аліменти на дітей і отримує заробітну плату в розмірі 13 000, 00 грн.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що 03.05.2023р. вона пообіцяла сусіду по дачі принести 40 яєць, в той час як чула якийсь крик дружини обвинуваченого ОСОБА_7 в їхньому господарстві. Потерпіла подумала, що втекла собака і певний період чекала та нікуди не йшла, бачила як ОСОБА_8 вийшла з двору і пішла в протилежному напрямку, а оскільки все було тихо близько 10 год. 30 хв. вона вийшла з двору, взявши відро з яйцями. Проходячи через чужу садибу, де ніхто не проживає, помітила, як на неї біжить собака обвинуваченого. Коли собака до неї наблизилися, почали ходити кругами, вона закривалася відром, але собака в якийсь час вдарив по відрові і воно відлетіло на 2 м. Після цього, собака зайшла позаду вдарила її в спину від чого вона впала, а собака почала кусати спочатку праву руку (долоню), потім за лікоть, а потім вкусила ліве вухо та ліве плече. Потерпіла намагалася піднятися, і коли встала, собака знову її штовхнула в спину, від чого вона впала, а собака почала кусати ліву ногу під коліном. На її думку все це тривало 10 хвилин, вона кликала на допомогу, і прибігла ОСОБА_8 та забрала собаку та її, потерпілу, до себе додому, де надавала допомогу. Потім, приїхав обвинувачений, який відвіз її в лікарню м. Полтави, де їй надали допомогу та відправили у лор-відділення. Дійсно обвинувачений та його дружина скуповували ліки, але вона понесла і ніші витрати, хоча і невеликі, зокрема, коли продовжувала лікування в Машівській лікарні, також наймала людину посадити огород, оскільки в неї були протипоказання, її одяг був пошкоджений. До цього часу, вона відчуває біль в місцях укусів, хоча вони вже майже зажили, після лікування погіршилося здоров`я, в результаті чого вона лікувалася у сімейного лікаря, позов підтримує.

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Мотив рішення щодо цивільного позову потерпілого

Потерпіла звернулася до суду з позовом про стягнення з обвинуваченого на її користь судових витрат в розмірі 3 000, 00 грн на правову допомогу та моральної шкоди в розмірі 200 000, 00 грн. В обґрунтування своїх доводів зазначила, що в результаті нападу собаки вона зазнала тілесних ушкоджень, що завдало їй фізичних, моральних та душевних страждань, зокрема: порушено нормальні життєві зв`язки, не могла з`являтися на людях з таких понівеченням, а якщо була необхідність ніяковіла перед людьми; отримані травми не дають можливості вести нормальний спосіб життя, що призвело до психологічних переживань; травматична ампутація верхньої частини лівої вушної раковини призвела до додаткових зусиль для організації свого життя, погляд у дзеркало викликає значних душевних страждань; у зв`язку з пошкодженням функції кінцівок відчуває себе з обмеженими можливостями; порушено емоційну рівновагу та нормальний стан, з`явилося почуття тривоги, душевні страждання призвели до депресії.

З моменту нападу собаки і по сьогоднішній день потерпіла постійно переживає емоційний стрес, який супроводжується почуттям розгубленості, безпомічності, страху за своє здоров`я та життя. До сьогоднішнього дня продовжуються проблеми зі здоров`ям і вона потребує нагляду лікарів.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п.1-2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає : у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів .

На підтвердження своїх доводів потерпілою надано: виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3494 з якої вбачається, що вона з 03 по 10.05.2023р. перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з множинними укушено-рваними ранами голови, частковою ампутацією лівої вушної раковини, укушено-рвані рани верхніх кінцівок та лівої підколінної ділянки (а.с.30): медичний запис лор-лікаря від 16.05.2023р. про скарги на болі в області вушної раковини, її набряк (а.с.32); записом до лікаря, який нечитабельний, а також посилання на конкретну посаду лікаря відсутнє (а.с.31, 33-37); звернення мешканців села до поліції про вжиття заходів до ОСОБА_9 з приводу неналежного утримання собаки (а.с.38-39); повідомленням органу поліції про розгляд звернення (а.с.40-41); фотознімками тілесних ушкоджень (а.с.45-50); висновком експерта № 186 від 20.07.2023р. про отримання потерпілою середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.54-55); квитанцією, договором про надання правничої допомоги та актом виконаних робіт, детальним описом виконаних робіт, згідно яких потерпіла сплатила адвокату ОСОБА_10 3 000, 00 грн за консультації, ознайомлення з матеріалами справи та підготовку позовної заяви (а.с.57-61).

Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, вчинення протиправних діянь з боку обвинуваченого є ознакою завдання моральної шкоди, оскільки в результаті неналежного утримання собаки потерпіла отримала значні тілесні ушкодження, що саме по собі завдає страждань потерпілій особі. Більше того, суд приймає до уваги, що потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні, а в подальшому також зверталася за допомогою до лікарів, у зв`язку з чим продовжувала зазнавати моральних страждань та дискомфорту, що призвело до вимушених змін у її житті, вона і до цього часу відчуває біль, отримані травми не дають можливості вести нормальний спосіб життя, а отже, з огляду на тяжкість понесених моральних страждань, їх тривалість, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди, а саме в розмірі 80 000, 00 грн.

Вирішуючи вимоги цивільного позиву щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд звертає увагу на таке.

Статтею 118, 120 КПК України витрати на правову допомогу віднесено до процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Порядок розподілу судових витрат врегульований окремою главою КПК України та не вирішується в позовному провадженні шляхом заявлення цивільного позову у порядку, передбаченому ст. 128 КПК України.

Зазначене свідчить про безпідставність вимог у зазначеній частині саме у виді пред`явлення цивільного позову.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Мотиви призначення покарання

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він зареєстрований в АДРЕСА_1 (фактично проживає по АДРЕСА_2 спільно з дружиною, двома дітьми та ще однією особою, Селещинським старостинським округом Машівської селищної ради характеризується позитивно, оскільки на адмінкомісіях не розглядався (а.с.97). має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.98-99), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.100), згідно довідки Машівської лікарні № 1090 від 04.09.2023р. за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався (а.с.101), раніше не судимий (а.с.102).

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується як нетяжкий вчинений з необережності, обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обтяжуючих провину обставин, відношення до злочину та обставини його вчинення і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі призначене в межах санкції ст. 128 КК України в мінімальному розмірі.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`яких покарань у виді: громадських робіт, оскільки він працює, а також виправних робіт, оскільки хоча обвинувачений працює, але отримує невелику заробітну плату з якої сплачує аліменти, а також має сплатити позов потерпілої.

Разом з тим, враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого, як по місцю проживання так і роботи, той факт, що він раніше не судимий, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на мінімальний строк, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Мотив ухвалення рішення щодо речових доказів

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що медичну карту стаціонарного хворого № 3494 на ім`я ОСОБА_4 , яка зберігається в сторони обвинувачення, слід повернути до 2-ї міської клінічної лікарні Полтавської міської ради за належністю, собаку породи тер`єр американський стафордширський (кобель), кличка Радо (згідно паспорту кличка «Царь»), який зберігається обвинуваченим ОСОБА_5 , як знаряддя вчинення злочину конфіскувати (а.с.88, 92).

7. Мотив ухвалення рішення щодо процесуальних витрат

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Частиною 1 ст. 124 цього Кодексу визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Як видно з наданих потерпілою доказів, на виконання договору про надання правничої допомоги, що підтверджується квитанцією, самим договором, актом виконаних робіт, детальним описом виконаних робіт адвокатом ОСОБА_10 , нею сплачено 3 000, 00 грн (а.с.57-61), а відтак цю суму необхідно стягнути з обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 80 000, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази:

1)медичну карту стаціонарного хворого № 3494 на ім`я ОСОБА_4 - повернути до 2-ї міської клінічної лікарні Полтавської міської ради;

2)собаку породи тер`єр американський стафордширський (кобель), кличка Радо (згідно паспорту кличка «Царь») конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 3 000, 00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1