Справа № 307/2955/23
Провадження №1-кп/307/154/23
УХВАЛА

21 грудня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терново, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, солдата військової частини НОМЕР_1 , судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ст.128, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадженняпро обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ст.128, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 11 травня 2023 року, близько 12 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21,41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, перебуваючи у вітальні будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, викрав з будинку грошові кошти в сумі 2100,00 доларів США (згідно офіційного курсу валют НБУ, станом на 11.05.2023, становило 76794,06 грн.), які знаходились під телевізором, грошові кошти в сумі 58000,00 грн., що знаходились всередині чоловічого черевику, а також пару вживаних чоловічих черевиків (берц), вартістю 1650,00 грн., належних ОСОБА_6 , після чого залишив вказане місце події та мав можливість надалі розпоряджатись викраденими грошовими коштами та майном, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 136444,06 грн.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_4 15 травня 2023 року, близько 01 год. 15 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 30, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, їх карність, знаходячись по АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження дверей паркану дворогосподарства № НОМЕР_2 , де проживає ОСОБА_7 , проник на подвір`я, звідки викрав вживаний велосипед марки "Мінськ", вартістю 1923,00 грн., який знаходився поруч з підсобним приміщенням, після чого залишив вказане місце події та мав можливість надалі розпоряджатись викраденим велосипедом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1923,00 грн.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_4 , 26 травня 2023 року, близько 00 год. 30 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 30, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, знаходячись по АДРЕСА_4 , перестрибнувши паркан дворогосподарства АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_8 , проник на подвір`я, де шляхом вільного доступу, з-під навісу, розташованого позаду житлового будинку, викрав вживаний велосипед марки "Panasonic СВ2000 28", вартістю 3063,00 грн., після чого залишив вказане місце події та мав можливість надалі розпоряджатись викраденим велосипедом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3 063,00 грн.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Крім цього, ОСОБА_4 , 03 травня 2023 року, близько 03 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, знаходячись всередині будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , який є рідним братом його дружини ОСОБА_10 , і до якого він прийшов в гості для спільного розпиття алкогольних напоїв, діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час раптового нападу агресії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, правою рукою стиснутою в кулак, наніс ОСОБА_9 близько чотирьох ударів в область голови та обличчя, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_4 , 03 травня 2023 року, близько 03 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, знаходячись всередині будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , який є рідним братом його дружини ОСОБА_10 і до якого він прийшов в гості для спільного розпиття алкогольних напоїв, не маючи умислу на спричинення особі тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак свідомо допускаючи такі наслідки та маючи можливість їх передбачити, діючи із злочинною недбалістю, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час раптового нападу агресії, штовхнув обидвома руками ОСОБА_9 в спину, від чого останній не втримався на ногах та впав правою передньою частиною тулуба на стіл, обшитий металевою бляхою, який знаходиться в будинку, поруч з вхідними дверима, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_4 , 14 травня 2023 року, близько 15 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, знаходячись у вітальні будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , який є його знайомим і до якого він прийшов в гості для спільного розпиття алкогольних напоїв, діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час раптового нападу агресії, який стався через відмову потерпілого ОСОБА_6 спільно вживати алкогольні напої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, дерев`яною палкою (битою), яку ОСОБА_4 знайшов у цій же кімнаті, наніс ОСОБА_6 близько дев`яти ударів по різних частинах тіла, зокрема по обличчю, в область грудної клітки, по спині, верхніх кінцівках, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_4 , 09 травня 2023 року, близько 21 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49,'127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, перебуваючи у будинку ОСОБА_11 по АДРЕСА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 заснув, шляхом вільного доступу, викрав з будинку офіційні документи - паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 25 вересня 2019 року, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , виданий 11 лютого 2020 року, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , трудову книжку серії НОМЕР_6 , військовий квиток серії НОМЕР_7 , що були оформлені та видані на ім`я ОСОБА_11 , після чого залишив місце події та мав можливість вільно розпорядитися викраденими документами.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом або іншим важливим особистим документом.

Крім того, ОСОБА_4 , 11 травня 2023 року, близько 12 год. 00 хв., будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, у порушення норм ст. ст. 3, 21, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 49, 127 - 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи поза місцем несення служби, діючи з прямим умислом, таємно, в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків їх карність, перебуваючи у вітальні будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 заснув, шляхом вільного доступу, викрав з шафи, розташованої у вітальні будинку, офіційний документ - паспорт громадянина України № НОМЕР_8 , виданий 12 квітня 2018 року на ім`я ОСОБА_6 , після чого залишив місце події та мав можливість вільно розпорядитися викраденим документом.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів, із визначенням розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що не відпали ризики, зазначені в п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання покликалися на думку суду.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта, з долученими до нього додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Тячівського районного суду від 19 липня 2023 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 17 вересня 2023 року та визначено розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 11 листопада 2023 року, включно та визначено розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 07 січня 2023 року, включно та визначено розмір застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. "С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, у тому числі тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також, на думку суду, і надалі існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків та потерпілих, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, та те, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, із визначенням розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.2 ст.125, ст.128, ч.4 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, строк тримання під вартою, який визначений ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2023 року, на 60 днів, тобто до 18 лютого 2024 року, включно, із визначенням застави у розмірі 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Розрахунковий рахунок - UA0018501; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Код банку (МФО) : 820172, призначення платежу застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Тячівського районного суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського УВП №9.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського УВП №9 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Тячівський районний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1