Провадження №1-кп/523/1734/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18.12.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченого, розглянувшиу відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000745 від 23 вересня 2023 року із звинувачення

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9,15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, у невстановлених місці та часі умисно виготовив з металевої плити, з метою подальшого володіння, носіння та зберігання, визнаний в якості контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом металевий кастет, який став зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також носити при собі в лівій кишені своєї куртки до часу вилучення співробітниками правоохоронного органу о 21 годині 46 хвилин 02 листопада 2023 року біля буд. АДРЕСА_2 .

Обвинувачений вину у вчиненому визнав повністю та показав, що він, з метою самозахисту, особисто виготовив із металевого предмета кастет, який став зберігати за місцем проживання, а також носити при собі в кишені куртки. Цей же предмет у нього було виявлено співробітниками правоохоронного органу в листопаді місяці цього року, коли він перебував на вул. Сергія Ядова, в м. Одесі. Про вчинене обвинувачений в даний час жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_4 , в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», пунктів 1-4, 9,15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, без передбаченого дозволу, у невстановлених місці та часі умисно виготовив з металевої плити, з метою подальшого володіння, носіння та зберігання, визнаний в якості контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений саморобним способом металевий кастет, який став зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також носити при собі в лівій кишені своєї куртки до часу вилучення співробітниками правоохоронного органу о 21 годині 46 хвилин 02 листопада 2023 року біля буд. АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.263 КК України, як незаконне виготовлення та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Заявлені органом досудового розслідування до відшкодування з обвинуваченого процесуальні витрати в сумі 956 грн, пов`язані з проведенням у справі судової експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого в заявленому розмірі.

При призначенні обвинуваченому покарання суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, неофіційно працевлаштований в якості різноробочого на будівництві, а також його посередню характеристику за місцем проживання.

На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватого, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання у виді обмеження волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останнього можливо застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на нього арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, призначивши покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на суму 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Після набрання вироком законної сили визнаний в якості речового доказу металевий кастет конфіскувати та знищити встановленим порядком.

Арешт, накладений на вищезазначений металевий кастет скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду, через Суворовський районний суд м. Одеси, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1