Справа № 650/3099/23
провадження №1-кс/650/76/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року смт Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносільське Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, офіційно неодруженого, дітей на утриманні не маючого, депутатом будь-якого рівня не є, тимчасово не непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 152 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 152 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування неповнолітньої особи (в редакції Закону України від 19.12.2019 № 409-IX).

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив, що існують ризики передбачені пунктами 1, 3, частини першої статті 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без застосування застави.

На судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив застосувати стосовно підозрюваного найсуворіший запобіжний захід з підстав викладених в клопотанні. Крім того, слідчий додатково зазначив, що підозрюваний недокументований паспортом громадянина України, що останнім може бути використано з метою ухилення від органів суду та слідства. Вказаний в клопотанні ризик щодо можливого впливу на потерпілу додатково підтверджується тим, що підозрюваний вже намагався на неї вплинути шляхом надання коштів в сумі 30000 грн. Оскільки потерпіла від цього відмовилася підозрюваний може вдатися до більш радикальних заходів впливу на неї, зокрема шляхом погроз або застосування насильства.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати домашній арешт, оскільки він є єдиним чоловіком в будинку, а отже саме він має забезпечувати родину дровами, коштами. Крім того, на його утриманні перебуває його малолітня однорічна дитина, яка потребує батька. Також пояснив, що він дійсно пропонував потерпілій 30000 грн за те, що вона відмовиться від підтримання вимог щодо притягнення його до кримінальної відповідальності. Щодо відсутності у нього паспорта громадянина України пояснив, що він його не отримує з метою не включення його до обліку військовозобов`язаних. Обґрунтованість підозри він визнає та розуміє, що ним були вчинені дії щодо малолітньої особи. Він про це дуже шкодує, але готовий нести кримінальну відповідальність відповідно до вимог закону.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 категорично заперечив проти застосування щодо підозрюваного вказаного запобіжного заходу з огляду на те, що хоча підозрюваний і визнає свою вину у вчиненні злочину, у слідчого недостатньо доказів для твердження про обґрунтованість підозри за частиною третьою статті 152 КК України. Крім того, обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає та з дня повідомлення йому про підозру не вживав жодних заходів щодо переховування від органів слідства та суду, а також не намагався вплинути на потерпілу.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 152 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003444 від 23 листопада 2023 року, повідомленням про підозру від 28 грудня 2023 року, яке було вручене останньому 28 грудня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 23 грудня 2022 року, у денний час доби (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись за місцем свого постійного проживання в приміщенні літньої кухні, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи про те, що остання не досягла вісімнадцяти років, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, у тому числі штучного розвинення у неповнолітньої особи статевого інстинкту, тобто порушення її нормального фізичного, психічного і соціального розвитку, шляхом посягання на її статеву недоторканість, всупереч вимог ст. ст. 1, 10, 11 Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 (зі змінами), ст. ст. 2, 19, 34, 36 Конвенції про права дитини, яка ухвалена Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 і набула чинності 02.09.1990, ст. ст. 3, 18 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства від 25.10.2007, яка набула чинності 01.12.2012, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою подолання опору ОСОБА_7 , використовуючи перевагу у своїй фізичній силі та фізичне насильство, яке виразилось в утриманні рук потерпілої та притискання її до ліжка, проти волі останньої, умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням власних геніталій, тим самим вчинив зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_7 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною третьою статті 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), зґвалтування неповнолітньої особи (в редакції Закону України від 19.12.2019 № 409-IX).

Обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.11.2023;

- оглядом місця події від 24.11.2023;

- протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 23.11.2023;

- протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_8 від 23.11.2023;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 25.11.2023;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.12.2023;

- висновком експерта № 178 від 24.11.2023;

- висновком експерта № СЕ-19/115-23/17381-ПС від 20.12.2023;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 28.12.2023;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Доводи захисника щодо недостатності доказів вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення суд відхиляє з міркувань наведених вище щодо оцінки обґрунтованості підозри.

Також суд враховує, що захисник вказані доводи не обґрунтував належним чином та не зазначив, який з наданих слідчим доказів є неналежним або недопустимим, а також не навів тверджень щодо суперечності у висновках слідчого щодо ймовірної причетності підозрюваного до скоєного особливо тяжкого злочину, при тому, що підозрюваний свою вину у вчиненому визнав та надав пояснення, які узгоджуються із встановленими органом досудового розслідування обставинами на даному етапі слідства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, вчиненого відносно неповнолітньої особи, за вчинення якого, у разі визнання його винуватим, може буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, тобто усвідомлення відповідальності перед законом, може спонукати підозрюваного вчинити переховування з метою ухилення від покарання.

Ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 може вдатися до залякування чи насильства відносно потерпілої та свідків, з метою змушування їх відмовитися від наданих ними раніше показань щодо причетності його до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Зазначений ризик також підтверджується попередніми діями підозрюваного спрямованими на намагання змінити позицію потерпілої шляхом надання їй грошових коштів в сумі 30000 грн, які потерпіла не прийняла, а про цей факт було надано письмові пояснення.

Твердження захисника щодо відсутності вказаного ризику суд не бере до уваги як такі, що не відповідають вищезазначеним фактичним обставинам встановленим судом, відповідно до яких підозрюваний вчиняв дії спрямовані на матеріальне заохочення потерпілої, а отже може їх вчинити повторно або вдатися до більш небезпечних заходів з метою уникнення кримінального покарання.

Встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від строк від семи до дванадцяти років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; наявність на його утриманні співмешканки та малолітньої дитини; посередню репутацію підозрюваного; не повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; вчинення ним кримінального правопорушення вперше.

Вирішуючи питання про необхідність визначення розміру застави слідчий суддя, виходячи із положень пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України вважає, що обґрунтовані твердження про те, що підозрюваний при вчиненні злочину застосовував насильство щодо неповнолітньої особи - дівчинки, є достатньою обставиною для не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 46 діб, без застосування застави.

Строк дії ухвали до 25 лютого 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

ОСОБА_5 взяти під варту в залі суду.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1