н/п 1-кс/766/3707/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про арешт майна тимчасово вилученого у ОСОБА_3 у ході огляду місця події 01.12.2023 в період часу з 15:48 до 15:54 год поблизу ОСОБА_4 , розташованого за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Чорнобаївка, вул. Покровська,45 проведено огляд місця події, під час якого вилучено поліетиленовий пакет з рослинною речовиною, яка ймовірно є наркотичною, яку поміщено до сейф-пакету PSP 1180398..

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2023 року до ЧЧ відділення поліції №1 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області надійшов рапорт від працівника поліції про те, що у громадянина ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка ймовірно є наркотичною, яку зберігав останній для власного споживання.

01.12.2023 року в період часу з 15:48 до 15:54 год поблизу ОСОБА_4 , розташованого за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с. Чорнобаївка, вул. Покровська, 45, проведено огляд місця події, під час якого вилучено поліетиленовий пакет з рослинною речовиною, яка ймовірно є наркотичною, яку поміщено до сейф-пакету PSP 1180398.

Далі у клопотанні процитовано статті КПК України, які регулюють питання накладення арешту майна, визначають поняття речових доказів.

Прокурор просив клопотання розглядати без його участі.

Особа, в якої було вилучено майно, в судове засідання не викликалася.

Фіксація судового процесу технічними засобами відповідно до ст.107 КПК України не здійснювалася.

Мотивація суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.173КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна.

Прокурор зазначає, що майн обуло вилучене у ОСОБА_3 у ході огляду місця події.

Стаття 168 КПК України визначає порядок тимчасово вилученого майна. Тимчасово вилученим майном може вважатися тільки майно, яке вилучене в порядку, визначеному ст.168КПК України.

Відповідно до ст.168КПК України тимчасово вилученим майно є:

майно, вилучене під час обшуку житла чи іншого володіння особи;

майно, вилучено під час огляду місця події;

майно, вилучене під час обшуку особи під час її затримання.

КПК України не передбачає вилучення майна в особи під час огляду місця події, як зазначає прокурор.

Відповідно до ч.1 ст.168КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207,208,298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передачі тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ст.207 КПК України визначає коли затримання особи є законним, а саме:

1. Ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

2. Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу:

1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення;

2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

3. Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 208 КПК України визначено в яких випадках без ухвали слідчого судді може бути затримана особа, а саме:

1. Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

3. Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

4. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

5. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Протоколу затримання ОСОБА_3 немає.

У рапорті старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 зазначається, що 01.12.2023 о 15:05 надійшло повідомлення, що за адресою: АДРЕСА_2 , працівник поліції повідомляє що затримали гр. ОСОБА_3 , у якого виявили наркотичну речовину, ззовні схожу на каннабіс. Після виїзду СОГ ВП №1 ХРУП було встановлено, що у гр. ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено речовину зеленого кольору, та в подальшому направлено на експертизу до м. Херсон.

Тобто, працівниками поліції без ухвали слідчого судді було затримано ОСОБА_3 , якого обшукали, виявили і вилучили речовину, схожу на наркотичну, після чого викликали СОГ, слідчий якої оформив протокол огляду місця події, а виявлену речовину, як таку, що вилучена у ОСОБА_3 під час огляду місця події.

Проте ніякого огляду місця події не було, оскільки не було події, а мало місце незаконне затримання гр. ОСОБА_3 .

Слідчий суддя накладає арешт на майно, яке було вилучене у визначений КПК України спосіб. Оскільки майно було вилучене у непередбачений законом спосіб, то слідчий суддя не уповноважений накладати арешт на таке майно.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При вилученні майна було грубо порушено вимоги КПК України щодо затримання особи та вилучення у неї майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207, 208, 168, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити прокурору Білозерського відділу Олешківської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 01.12.2023 року у гр. ОСОБА_3 .

Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1