Провадження № 1-кп/537/84/2024
Справа № 537/292/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000074 від 13.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Новоільїнка Колпашевського району Томської області РФ, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,

установив:

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила поширення матеріалів, у яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та повторно вчинила поширення матеріалів, у яких містяться заперечення тимчасової окупації частини території України за таких обставин.

Так, 28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України - Конституцію України. Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення,та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Збройна агресія РФ продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023 та від 06 листопада 2023 року №734/2023, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб за допомогою електронного пристрою, у 2004 році в загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » створила електронну сторінку (аккаунт) під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Крім того, у вказаній соціальній мережі, користувач « ОСОБА_7 », вступила до ряду спільнот проросійської спрямованості, зокрема: ІНФОРМАЦІЯ_7 !, - більшість з яких створені після повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України, тобто після 24.02.2022.

17.04.2022 ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також на доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Одноклассники», реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути свою злочинну мету, усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки Redmi 7, моделі M1810F626, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , на виконання свого злочинного умислу, здійснила поширення на своїй сторінці сайту «Одноклассники» під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступної публікації з текстом: «ІНФОРМАЦІЯ_8 », що розміщена за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до висновку експертів № 1532-1537/1538-1543, за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи від 21.12.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у вказаній публікації наявні висловлювання, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України. Зміст даної публікації доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, які додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 17.04.2022 здійснила поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, 12.11.2022 ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (Російської Федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, а також на доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Одноклассники», реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути свою злочинну мету, усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки Redmi 7, моделі M1810F626, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , на виконання свого злочинного умислу, повторно здійснила поширення на своїй сторінці сайту «Одноклассники» під мережевим псевдонімом « ОСОБА_7 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » наступної публікації з текстом: «ІНФОРМАЦІЯ_9», що розміщена за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Відповідно до висновку експертів № 1532-1537/1538-1543, за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи від 21.12.2023, проведеної експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у вказаній публікації наявні висловлювання, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України.

Зміст даної публікації доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Одноклассники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_7 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, які додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, 12.11.2022 повторно здійснила поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Одноклассники» матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України, як поширення матеріалів, у яких містяться заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та за ч. 3 ст. 436-2 КК України, як повторне поширення матеріалів, у яких містяться заперечення тимчасової окупації частини території України

18 січня 2024 року між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена зобов`язалася визнати свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень в обсязі підозри в судовому провадженні.

Вищевказаною угодою сторонами кримінального провадження ОСОБА_4 узгоджене покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна та за ч. 3 ст. 436-2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно визначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Судом роз`яснені обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, які підтримали укладену угоду та просили її затвердити, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою, дійшов таких висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області відповідно до ст. 32, 33 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Як визначено ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила суду, що вона беззаперечно визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що їй інкримінується, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, які згідно ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , раніше не судима, одружена, пенсіонерка, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг та заяв відносно неї не надходило, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану, суд вважає, що покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65 - 67 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченій узгодженоїсторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи викладене, із обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути 33 457 грн 20 коп., які витрачені на залучення експерта для проведення експертизи по кримінальному провадженню №0000074.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан обвинуваченої, вважає можливим розстрочити оплату процесуальних витрат в розмірі 33 457 грн 20 коп. на строк двадцять чотири місяці по 1 394 грн 05 коп. щомісяця.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу відносно ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 18 січня 2024 року, укладену між прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості.

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2, 3 статті 436-2 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 3 ст. 436-2 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на неї під час іспитового строку такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави 33 457 грн 20 коп. (тридцять три тисячі чотириста п`ятдесят сім грн 20 коп.) витрачених на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000074.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 КПК України розстрочити ОСОБА_4 оплату процесуальних витрат в розмірі 33 457 грн 20 коп. на строк двадцять чотири місяці по 1 394 грн 05 коп. щомісяця.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.04.2023 на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Redmi 7, модель М1810F626, IMEI (слот 1): НОМЕР_1 , IMEI (слот 2): НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 - скасувати.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави речовий доказ - мобільний телефон Redmi 7, модель М1810F626, IMEI (слот 1): НОМЕР_1 , IMEI (слот 2): НОМЕР_2 .

Сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Обвинуваченій роз`яснити її право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1