Провадження №1-кс/463/7883/23
У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні за №0000991 від 15.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України, щодо не повернення майна,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ., звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні за № 0000991 від 15.06.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України щодо не повернення майна вилученого під час обшуку.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 09.08.2023 слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000991 від 15.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 02.08.2023 у справі №463/6559/22 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Акціонерному товариству «Маквелл Інтернешнл ЕС.ЕЙ». Під час обшуку даного приміщення було вилучено належне ОСОБА_4 майно, а саме:грошові кошти в сумі 87 400, 00 (вісімдесят сім тисяч триста) гривень (грошові купюри номіналом по 500 гривень у кількості 114 шт. (57 000, 00) грн.; грошові купюри номіналом по 200 гривень у кількості 152 шт. (30 400, 00 грн).; грошові кошти в сумі 179 300, 00 (сто сімдесят дев`ять тисяч триста) доларів США (грошові купюри по 100 доларів США у кількості 1 793 шт.).

Зазначає, що обшук був здійснений в період часу з 09 год. 26 хв. до 19 год. 16 хв., в ході якого вилучено гршові кошти. Незважаючи, на те, що ухвалою не надавався дозвіл на вилучення грошових коштів, що належать ОСОБА_4 . Разом з тим, станом на час подачі скарги з клопотанням про арешт вилученого майна не звертались. Згідно з ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. А тому, законних підстав утримувати належне ОСОБА_4 майно Державним бюро розслідувань в рамках вказаного кримінального провадження не має. Бездіяльність слідчого щодо неповернення належного скаржнику майна є протиправною та такою, що порушує право власності та вимоги КПК щодо статусу вилученого під час обшуку майна. Враховуючи наведене, просить скаргу задовольнити. Окрім цього вважає, що органом досудового слідства порушено підсудність розгляду клопотань у вказаному кримінальному провадженні.

Адвокат адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Прокурор в судове засідання не зявився, попередньо на адресу суду скерував заперечення та заяву про слухання справи у його відсутнсті.

Враховуючи положення ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого, прокурора.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Приписами ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000991 від 15.06.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК України.

09.08.2023 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Акціонерному товариству «Маквелл Інтернешнл ЕС.ЕЙ», в ході якого було виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

За ч. 1ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Згідно із ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Отже, відповідно до вимог ст.ст. 169-171 КПК України, вказане вище майно є тимчасово вилученим, а слідчий в свою чергу, зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного вище майна протягом 48 годин після вилучення майна, в противному випадку слідчий зобов`язаний повернути дане майно особі у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Так ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 17.08.2023 накладено арешт на майно, речі та документи, вилучені 09.08.2023 під час проведення обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності Акціонерному товариству «Маквел Інтернешнл Ес.Ей.», зокрема грошові кошти в сумі 87 400, 00 (вісімдесят сім тисяч триста) гривень (грошові купюри номіналом по 500 гривень у кількості 114 шт. (57 000, 00) грн.; грошові купюри номіналом по 200 гривень у кількості 152 шт. (30 400, 00 грн).; грошові кошти в сумі 179 300, 00 (сто сімдесят дев`ять тисяч триста) доларів США (грошові купюри по 100 доларів США у кількості 1 793 шт.).

Таким чином, вилучене майно утримується слідчим на законній підставі.

Постановою від 11.08.2023 вилучене майно, у т.ч. грошові кошти, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000991.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст.ст.7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст.26 КПК України.

Так судом встановлено, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000991 від 15.06.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.3 ст.209 КК Україн триває.

Як вбачається з поданих заперечень вилучені грошові кошти були запечатані ідентичними стрічками закордонної установи, що спростовує твердження скаржника про поступове накопичення цих коштів шляхом обміну частини власного доходу на іноземну валюту, а також одержання частини цих коштів у спадок. Фотознімок зазначених стрічок додано до заперечень.

Окрім цього під час огляду мобільного телефону ОСОБА_7 зафіксовано листування із ОСОБА_4 , за змістом якого ОСОБА_7 неодноразово за завданням ОСОБА_4 обмінював значні суми грошових коштів невстановленого походження на іноземну валюту в інтересах ОСОБА_8 . Виходячи з характеру листування, обмін носив неофіційний характер. Надалі отримані кошти в іноземній валюті зберігалися в офісних приміщеннях, використовуваних ОСОБА_8 , розташованих у квартирах за адресами: АДРЕСА_2 -1 та кв. Г2-2. Відповідно грошові кошти можуть предметом вчинення злочину.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у скарзі адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000991 від 15.06.2023 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.8, 22, 26, 167-69, 171, 303, 306, 307, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

в задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1