Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/496/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000656 від 22.02.2017 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2023 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із базовою загально середньою освітою, проживаючого АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.187 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 72, 73 КК України у строк відбуття покарання зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 12 квітня 2022 року та до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишено до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 858 грн. 00 коп.

Долю речових доказів вирішено відповідно ст.100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), за таких обставин.

Так, 21 лютого 2018 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходився в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спирті напої з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У цей час, ОСОБА_8 маючи умисел, на заволодіння чужим майном з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з метою заволодіння майна наніс тілесні ушкодження руками та ногами ОСОБА_9 у вигляді синців,саден обличчя, які згідно висновку судово медичної експертизи №105 від 22 березня 2018 року могли виникнути від не менше ніж 2-разової дії тупих твердих предметів (предмету), самі по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як викликаючи скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. Під час нанесення тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 реально сприймала загрозу своєму життю та після другого удару ОСОБА_9 втратила свідомість. Після цього, ОСОБА_8 , заволодівши телевізором марки «Sharp LC 26D44E-BK», діагональ 26 дюймів, згідно висновку експерта №264 від 30.03.2018 року вартість якого становить 3261 гривень 06 копійок, який знаходився у залі вищевказаної квартири та флаконом парфумів марки YVES de Sistelle «DORIANE», виробництво Франція об`ємом 100 мл згідно висновку експерта №264 від 30.03.208 року вартість яких становить 309 гривень 33 копійок з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши цим самим потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3 570 гривень 39 копійок.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації дії обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та звільнити ОСОБА_8 , на підставі ст.75 КК України від призначеного вироком суду покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України. Свої вимоги обґрунтував тим, що в судовому засіданні 01.06.2023 року ОСОБА_8 повністю (а не частково як зазначено у вироку) визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні. Проте судом, дані суттєві обставини, як пом`якшуючі покарання, згідно ст. 66 КК України, чомусь не враховані. За час проведення досудового слідства та судового розгляду ОСОБА_8 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, фактично покараний перебуванням понад 1 рік та 2 місяці під вартою. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 слід віднести щире каяття та визнання вини. Обставиною, що обтяжують покарання, судом не встановлено. Щодо характеризуючи особистість обставин: ОСОБА_8 дійсно раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно. Згідно довідки - характеристики, від сусідів скарг на ОСОБА_8 не надходило. Тяжкі наслідки кримінального правопорушення відсутні. Потерпіла по справі цивільний позов не заявляла, претензій не має. Він має стійкі соціальні зв`язки, має постійну роботу, хоча і не офіційно працевлаштований. На обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Таким чином, хоча даний злочин і є тяжким, однак зазначена сукупність пом`якшуючих обставин істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, та з урахуванням аналізу особи винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, що у своїй сукупності відповідно до приписів ст.75 КК України дають підстави для застосування до нього інституту звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням з максимальним іспитовим строком 3 (три) роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , просив вирок суду першої інстанції змінити та звільнити його на підставі ст.75 КК України від призначеного вироком суду покарання з випробуванням.

Свої вимоги обґрунтував тим, що судимість у нього погашена та ніяких приводів до поліції не має. Вказує, що у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 всі показання різні. Події відбувались не 21.02.2018 року, а 20.02.2023 року. На слідчому експерименті у ОСОБА_9 синці на обличчі не співпадають з висновком експерта та свідка ОСОБА_10 взагалі не чіпав. Вказує, що потерпіла ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 свідомо дають неправдиві покази.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, прокурора, яка просила залишити без задоволення апеляційні скарги обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.187 КК України, судом першої інстанції у колегії суддів сумнівів не викликає.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, вказав, що прийшов зі своєю співмешканкою до потерпілої прати. Удари потерпілій не наносив, а дав лише два ляпаси та забрав телевізор останньої.

Незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення ч.1 ст.187 КК України повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами і, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка пояснила, що 17.02.2018 року 16.09.2018 року до неї прийшла ОСОБА_10 зі своїм співмешканцем та вони почали розпивати алкогольні напої. Потім ОСОБА_8 почав бити потерпілу та казати, що вона винна якісь кошти ОСОБА_10 . ОСОБА_8 бив потерпілу кулаком по обличчю та коли вона впала на підлогу вдарив її ногою та забрав телевізор;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка пояснила, що вона разом з ОСОБА_8 прийшли до її знайомої ОСОБА_9 . Там почали вживати алкогольні напої. Свідок вказує, що у неї та ОСОБА_11 виник конфлікт та він її побив. Пізніше побив потерпілу та забрав телевізор потерпілої;

Крім того, вина обвинуваченого, і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

- витягом з ЄРДР №0000656 від 22.02.2017 року щодо реєстрації кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 187 КК України;

- протоколом огляду місця події від 22.02.2017 року з фототаблицями, відповідно до якого оглянуто квартиру АДРЕСА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 лютого 2018 року за участі потерпілої, з використанням відеозапису слідчого експерименту, в ході якого остання розповіла як ОСОБА_8 наносив удари та викрадав телевізор;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25 лютого 2018 року за участі свідка ОСОБА_10 та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, де свідок пояснила, що ОСОБА_8 спочатку її побив, а потім потерпілу та забрав телевізор, який належить потерпілій;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.03.2018 року, згідно якого потерпіла вказала на фото №2 із зображенням ОСОБА_8 ;

- висновком експерта №105, згідно якого у ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, вказані ушкодження могли виникнути від не менш ніж 2 разової дії тупим твердим предметом та за давністю не суперечать даті зазначеній у постанові.

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, за, що його засуджено, колегія судів доходить висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій).

Доводи обвинуваченого викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що показання свідка ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_9 різняться, так як вони свідомо дають неправдиві покази, є необґрунтованими та безпідставними. Оскільки дані показання потерпілої та свідка взаємоузгоджуються між собою та іншими доказами по справі та відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження дотримався вимог кримінального процесуального та кримінального закону, повно, всебічно та неупереджено розглянув кримінальне провадження, та надав у вироку зібраним по справі доказам належну правову оцінку, суперечності у вироку відсутні, порушень закону при розгляді кримінального провадження суд при цьому не допустив.

Крім того, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції надав всім зібраним по справі доказам належну правову оцінку та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який вину визнав частково, неодружений, непрацюючий, раніше судимий.

Суд правильно врахував відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин покарання, та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання ближче до найнижчої межі санкції статті у виді 4 років позбавлення волі, яке на переконання колегії суддів відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самими, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Враховуючи викладене доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого стосовно неврахування судом першої інстанції особи обвинуваченого всіх пом`якшуючих обставин покарання та призначення надто суворого покарання, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження та викладеним у вироку суду першої інстанції.

На переконання колегії суддів підстави для застосування положень ст.69, 75 КК України пом`якшення покарання та призначення покарання з випробуванням з іспитовим строком відсутні.

При цьому, колегія суддів також враховує, досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_8 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, а тому виправлення останнього без позбавлення волі може становити високу небезпеку для суспільства(т.1 а.с.51-52).

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для зміни чи скасування по суті правильного винесеного судом рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та мотивованим, підстави для його зміни відсутні, а тому апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)