1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8038/23 1-кс/335/2209/2023
28 серпня 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, освіти середньої спеціальної, неодруженого, такого, що дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, такого, що зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 126-1 КК України,
28.08.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлені обставини, що дають підстави підозрювати, що 10.07.2023 року, у ранковий час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України введено воєнний стан, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з шухлядки тумби викрав майно, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- мобільний телефон фірми «Redmi 9» 4/64 Gb, в корпусі фіолетового кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта становить 3 125 гривень 00 копійок, після чого залишив приміщення квартири разом з викраденим майном та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, протиправними діями ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 завдано майнову шкоду на загальну суму 3 125 гривень 00 копійок.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 01 серпня 2023 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що на території України згідно Указу Президента України введено воєнний стан, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з квартири АДРЕСА_2 , викрав майно, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме мобільний телефон фірми «Redmi 9» 4/64 Gb, в корпусі фіолетового кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого відповідно до висновку експерта становить 3 460 гривень 00 копійок, після чого покинув приміщення квартири разом з викраденим майном та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 19 серпня 2023 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022 знаходячись біля магазину «Соняшник», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зі сходів вищевказаного магазину, викрав майно, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: ялівець chin. Stricta, 24 д. 75 см., в кількості 1 шт., коніфер мікс 13д. 35 см., в кількості 2 шт., ринкова вартість яких відповідно до висновку експерта становить 792 гривень 33 копійок, після чого покинув місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що у період часу з 03.04.2021 по 27.07.2023, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» умисно, систематично вчиняв психологічне, фізичне та економічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , з якою він мешкає, має спільний побут та знаходиться на повному її забезпеченні, яке виразилося у систематичних словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженні, залякуванні, діях спрямованих на обмеження волевиявлення потерпілої, штовханні, завданні фізичного болю, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту, втраті повноцінного сну та відпочинку, перебуванні її у стані емоційної напруженості.
В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 упродовж вищевказаного періоду неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме:
- постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2021 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт;
- постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340,00 гривень;
- постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510,00 гривень.
Після цього, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_8 , яке виразилось в наступному.
Так, 20.07.2023 приблизно о 04 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання у вигляді погіршення психологічного стану своєї матері ОСОБА_8 , нехтуючи її честю і гідністю, діючи умисно та цілеспрямовано, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно останньої, яке полягало у висловлюванні на її адрес словесних образ з використанням ненормативної лексики, погроз фізичної розправи, завданні фізичного болю, у зв`язку з чим ОСОБА_8 відчувала психологічний, фізичний дискомфорт та приниження, емоційну невпевненість, побоювання за свою безпеку та нездатність захистити себе
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що всі пред`явлені йому підозри є необґрунтованими і надуманими, він співробітничає з органом досудового розслідування та не збирається ухилятись від нього чи суду, має поганий стан здоров`я, пов`язаний із вживанням у недавньому минулому наркотичних засобів, з матір`ю стосунки він налагодив, тому підстав для взяття його під варту немає.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , підтримала думку свого підзахисного. Крім іншого, захисник зауважила, що ствердження сторони обвинувачення про наявність ризиків, необхідних та достатніх для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під варто, нічим не підтверджені, а лише припущеннями.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази:
-протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-протокол допиту свідків по даному кримінальному провадженню;
-протоколи огляду предметів;
-протокол огляду відеозапису;
-протокол пред`явлення особи для впізнання.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
У зв`язку з цим слідчий суддя відхиляє відповідні доводи підозрюваного як такі, що спростовуються матеріалами досудового розслідування.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема, доказами на обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - можуть бути документи, довідки про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох епізодів крадіжок, вчинених протягом нетривалого періоду часу. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України (кримінальне провадження перебуває на розгляді суду). При цьому підозрюваний офіційно не працевлаштований, систематичного заробітку як самостійного джерела існування не має, проживає разом з матір`ю, щодо якої також підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, власної сім`ї та власного житла не має, як і будь-яких інших стійких соціальних зв`язків. Наведені обставини в сукупності з відомостями про попередню поведінку ОСОБА_4 свідчать про те, що ризик вчинення ним кримінальних правопорушень є реальним.
Щодо ризику переховування від досудового розслідування та суду, а також ризику впливу на свідків та потерпілих, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про їх наявність, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів того, що попередня поведінка підозрюваного вказувала б ймовірність вчинення ним таких дій.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання або домашній арешт, свідчить той факт, що вказані заходи не здатні забезпечити ізоляцію підозрюваного в тій мірі, яка була б достатньою для запобігання вказаному вище ризику.
Неможливість обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки обґрунтовується таким.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Однак в даному випадку слідчому судді не було надано жодних відомостей про осіб, які виявили бажання поручитись за підозрюваного, які б для слідчого судді та будь-якого поміркованого стороннього спостерігача були б достатніми для висновку, що ці особи здатні забезпечити правомірну поведінку підозрюваного. Самий факт перебування цих осіб у родинних та близьких стосунках із підозрюваного не може бути єдиною підставою для такого висновку.
Про неможливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п.3 ч.1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило.
Доводи підозрюваного та його захисника слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.
Разом з цим, беручи до уваги характер та ступінь суспільно небезпечності інкримінованого ОСОБА_4 діяння, відомості про його особу та спосіб життя, слідчий суддя вважає з доцільне визначити розмір застави як умови звільнення з-під варти у мінімальному розмірі, передбаченому законом.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з правом звільнення під заставу.
Строк тримання під вартою обчислювати з 28.08.2023 і по 25.10.2023 включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;
- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 .
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 40 хв. 30.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1