ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1592/23 Справа № 185/7283/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 Огли

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

власника майна ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що в судовому засіданні встановлено, що рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.03.2023 року у справі № 185/10895/22 за заявою ОСОБА_9 , заінтересована особа: Павлоградська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, на час розгляду клопотання не оскаржено і набрало законної сили.

Зі слів прокурора, свідоцтво про право на спадщину видане на ім`я ОСОБА_9 , договір купівлі-продажу квартири укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на підставі якого остання набула право власності на спірну квартиру, ніким не оспорені і невизнані в установленому законом порядку недійсними.

Будь-яких об`єктивних даних які свідчать про причетність власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України слідчому судді не надано.

Потерпілим по даному кримінальному провадженню держава в особі Павлоградської міської ради не визнана.

Зазначає, що доказів того, що не застосування заборони на відчуження та розпорядження майном, на яке слідчий пропонує накласти арешт, призведене до наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчому судді не надано у зв`язку з чим, клопотання не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що застосування арешту щодо квартири власником якої є особа, яка не є причетною до кримінального правопорушення не є порушенням прав володільця квартири, а навпаки, незастосування арешту потягне неможливість використання квартири як доказу у кримінальному провадженні, так як остання може бути відчужена на користь третіх осіб, що ускладнить хід досудового розслідування.

Зазначає, що та обставина, що з 05.04.2023 року по 29.04.2023 року спірна квартира двічі змінила власника, перепродана за ціною нижче ринкової свідчить про те, що новий власник майна може також розпоряджатися ним, у зв`язку з чим речовий доказ буде втрачено.

Вказує, що оскільки подія кримінального правопорушення у неправомірному заволодінні квартирою, остання є предметом арешту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

ОСОБА_7 та її адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру. Матеріали заявленого клопотання не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення будь-якою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та на даному етапі кримінального провадження, прокурором не доведено існування причинного зв`язку між ймовірно вчиненим злочином та майном на яке останній просить накласти арешт.

Матеріали провадження вказують на те, що ОСОБА_9 , який продав, вказану в клопотанні, квартиру ОСОБА_7 , як і остання є добросовісними набувачами квартири. Протележного матеріали клопотання слідчого не містять.

Крім того, у даному кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя в повному обсязі дослідив усі матеріали, що мають значення для вирішення питання, врахував правову підставу для відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

З огляду на вищенаведене, оскаржуване рішення слідчого судді постановлено відповідно до положень кримінального процесуального закону, а доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим апеляційні вимоги задоволенню не підлягають, а оскаржувана ухвала має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000025 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4