ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/2190/22
Провадження № 11кп/818/393/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25 січня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 09 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000291, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова Чугуївського району Харківської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 18 вересня 2013 року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.296, ч.2 ст.186, ст.70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого за відбуттям строку покарання 23 жовтня 2017 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25 січня 2023 року засуджено ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Цим же вироком постановлено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 2785/22 у сумі 260 грн. та судово-товарознавчої експертизи №3622/22 у сумі 260 грн.

Прийняте рішення щодо речових доказів та арештованого майна.

Згідно з вироком суду, 06 жовтня 2022 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом відкриття хвіртки проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом зриву навісного замку проник до житлового будинку, звідки повторно викрав праску «Rotex» «Super Glide RIC20-S», бувшу у вжитку, без пошкоджень, в робочому стані, вартістю 548 грн., фарш курячий вагою 1 кг. ТМ «Чебатурочка», в полімерній упаковці, вартістю 135 грн. 80 коп., моркву вагою 2 кг., вартістю 47 грн. 90 коп.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на загальну суму 731 грн. 70 коп..

Крім того, 29 листопада 2022 року близько 18 годин 00 хвилин ОСОБА_8 знаходився поруч з домоволодінням АДРЕСА_4 , де у нього повторно виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого умислу ОСОБА_8 у той же день 29 листопада 2022 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом відкриття хвіртки проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом пошкодження замку дверей проник до житлового будинку, звідки повторно викрав електричний водяний насос ТМ «HELZ БЦ-1,2-20-У 1.1», темно-синього кольору, бувший у використанні, в робочому стані, без пошкоджень, з полімерною трубою подачі води блакитного кольору, вартістю 1400 гривень, масляний електричний обігрівач ТМ «Scarlett», модель «SC-1152», білого кольору, бувший у вжитку, в робочому стані, без пошкоджень, вартістю 1500 гривень.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_8 розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2900 гривень.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Прокурор у кримінальному провадженні в апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а саме висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню), істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції за наслідками розгляду об`єднаних кримінальних проваджень № 0000291 від 09 жовтня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України та № 0000348 від 07 грудня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України (2 епізоди) допустив грубе порушення вимог ст.374 КПК України, не зазначивши в мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки пральної машини ТМ «Харків`янка», поєднаної із проникненням у сховище, вчинену в умовах воєнного стану, повторно, яка мала місце 01 грудня 2022 року. Вказує, що таке порушення призвело до того, що обвинуваченому не інкриміновано кваліфікуючу ознаку, передбачену ст.185 КК України - «крадіжка, поєднана із проникненням у сховище», тобто, судом не застосовано закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Окрім цього, зазначає, що вирок суду містить явні істотні суперечності в описовій та резолютивній частині щодо вирішення питання про повернення пральної машинки потерпілій, обставини викрадення якої (формулювання обвинувачення) в описовій частині вироку взагалі відсутні, чим порушено вимоги ст.411 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного ОСОБА_8 покарання та призначити йому покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В обґрунтування посилається на те, що обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, викрадене майно повернуто потерпілим, претензій потерпілі не мають, що свідчить на думку захисника, про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства тазвільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги прокурора підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Апеляційну скаргу захисника вважала необґрунтованою та просила залишити без задоволення.

Захисник в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав та наполягав на її задоволенні. Проти апеляційної скарги прокурора заперечував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду щодо апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень ст.404 КПК України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги, дійшла наступного.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Крім того, ч.2 ст.404 КПК України надає право апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог тільки в разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до правових позицій, викладених в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 (з подальшими змінами) «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вирок, постановлений іменем України, є вайжливішим актом правосуддя і до його постановлення належить підходити з винятковою відповідальністю, суворо додержуючи вимог ст.ст.321-339 КПК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку мають бути зазначені: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Наведені обставини, а саме подія кримінального правопорушення, тобто час, місце, спосіб та інші обставини вчиненого правопорушення, у відповідності до положень ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та мають бути встановлені та зазначені у вироку суду. Висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути викладені у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

Також, відповідно до позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 22.03.2018 року (справа № 521/11693/16-к), якщо чіткість та конкретність викладення фактичних обставин скоєння злочину викликає сумнів, то вирок місцевого суду не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону. При цьому суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Однак, як видно з вироку, при розгляді даного провадження місцевий суд в повній мірі вказаних вимог закону не виконав, а тому постановлений ним вирок в повному обсязі не можна визнати законним та обґрунтованим.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції за наслідками розгляду об`єднаних кримінальних проваджень № 0000291 від 09 жовтня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України та № 0000348 від 07 грудня 2022 року за ч.4 ст.185 КК України зазначив формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки лише за епізодами від 06 жовтня 2022 року, від 29 листопада 2022 року за кримінальним провадженням № 0000291 від 09 жовтня 2022 року, а щодо епізоду крадіжки пральної машини ТМ «Харків`янка», поєднаної із проникненням у сховище, вчинену в умовах воєнного стану, повторно, яка мала місце 01 грудня 2022 року за кримінальним провадженням № 0000348 від 07 грудня 2022 року, відповідно до обвинувального акту який інкримінувався обвинуваченому, судом взагалі нічого не зазначено (т.2 а.с.121-124).

Тобто, фактично судом у вироку не відображено 1 епізод згідно із вказаним обвинувальним актом, рішення та висновки суду щодо цієї частини обвинувачення вирок взагалі не містить.

Отже, суд при ухваленні вироку фактично не виконав свою процесуальну функцію та обов`язок відповідно до завдань кримінального судочинства та вимог ст337 КПК України.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, зокрема вимог ст. 91, 374, 349 КПК України, і такі порушення, на думку колегії суддів, є істотними відповідно до ст.412 КПК України, так як перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Обвинувальний вирок, у такому вигляді, без урахування всіх епізодів пред`явленого обвинувачення в будь-якому разі не може бути визнаний законним, а тим більш обгрунтованим та справедливим.

Поряд з цим, суд, не зазначивши формулювання обвинувачення щодо крадіжки пральної машини, своїм вироком у порядку ст.100 КПК України вирішив питання щодо вказаного речового доказу - пральної машини ТМ «Харків`янка», а саме: вважати повернутим потерпілій, а також ухвалив стягнути судові витрати за проведення судових експертиз, де зазначений речовий доказ був об`єктом дослідження.

За таких обставин, оскаржуваний вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25 січня 2023 року не можна вважати законним, обґрунтованим і вмотивованим, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (незастосування судом закону, який підлягає застосуванню), істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, в ході якого необхідно усунути вказані протиріччя та порушення кримінального процесуального закону.

Наряду з цим, враховуючи, що вирок суду першої інстанції скасовується з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, увесь об`єм обвинувачення не було визнано доведеним, апеляційні доводи захисника ОСОБА_6 про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України, колегією суддів не перевіряються, чому також слід надати оцінки суду першої інстанції при новому розгляді із врахуванням доведеності всіх епізодів обвинувачення.

Водночас колегія суддів зазнає, що у зв`язку із скасуванням вироку суду, має бути вирішено питання щодо строку дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_8 .

За приписами ст.131 КПК України запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Після скасування вироку суду для забезпечення нового судового розгляду судом першої інстанції кримінального провадження, з метою недопущення ризику переховування ОСОБА_8 від суду під тиском тягаря можливого відбування покарання за вчинені кримінальні правопорушення, виходячи із конкретних обставин провадження, тяжкості обвинувачення, колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 05 серпня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у тому ж суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 30 днів, тобто до 05 серпня 2023 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3