Справа № 487/3363/23
Провадження № 1-кс/487/1730/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000957 від 08.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна

встановив:

12.06.2023 прокурор Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000957 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль Ssang Yong, р.н. НОМЕР_1 , що на момент дорожньо-транспортної пригоди фактично перебував у володінні військової частини НОМЕР_2 , реєстраційний талон серії НОМЕР_3 виданий відділенням ВІБДР Херсонського ЗВ ВСП, із забороною в розпорядженні та відчуженні такого майна.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучений транспортний засіб являється безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберігає на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України нього необхідно накласти арешт.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000957 від 08.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що 08.06.2023 близько 18:20 годин на перехресті вул. Куліка та проспекту Ушакова в м. Херсоні мало місце зіткнення автомобіля Ssang Yong, р.н. НОМЕР_1 на чорному фоні під керуванням військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по проспекту Ушакова та автомобіля Renault Trafic, р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який рухався по вул. Куліка. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

08.06.2023 року проведено огляд на перехресті вул. І.Куліка та проспекту Ушакова в м. Херсоні. Під час огляду, відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України було вилучено автомобілі Ssang Yong, р.н. НОМЕР_1 та Renault Trafic, р.н. НОМЕР_4 .

Зазначені транспортні засоби, транспортовано на спеціальний майданчик ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе 46.

На момент ДТП автомобіль Ssang Yong, р.н. НОМЕР_1 , фактично перебував у володінні військової частини НОМЕР_2 , реєстраційний талон серії НОМЕР_3 виданий відділенням ВІБДР Херсонського ЗВ ВСП.

Слідчим винесено постанову про визнання автомобіля Ssang Yong, р.н. НОМЕР_1 речовим доказом по кримінальному провадженню.

У зв`язку з чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що вилучений транспортний засіб являється безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зберігає на собі сліди злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Ssang Yong, р.н. НОМЕР_1 , що на момент дорожньо-транспортної пригоди фактично перебував у володінні військової частини НОМЕР_2 , реєстраційний талон серії НОМЕР_3 виданий відділенням ВІБДР Херсонського ЗВ ВСП, із забороною в розпорядженні та відчуженні такого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1