справа № 336/4130/23
провадження 1-кп/336/773/2023
ВИРОК

іменем України

09 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000498 від 17 березня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей не має, освіта середня спеціальна, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.12.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185,ч. 3 ст. 385, ч.2 ст.186, ч.1,4 ст.70 КК України, до покарання позбавлення волі строком на 4 роки 1 місць. Ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.06.2014 року на підставі ст. 6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року скорочено не відбутий строк покарання на половину. Звільнений 11.12.2015 року по відбуттю строку покарання;

- 15.02.2019 Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України від відбиття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

- 26.11.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднаний вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2019 року, остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахований строк з 30.10.2019 року по день вступу вироку в закону силу з урахуванням 1 доба попереднього ув`язнення до 1 доби позбавлення волі. Звільнений 30.11.2022 року по відбуттю строку покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановлений законом порядку на шлях виправлення і перевиховання не став та скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 17 березня 2023 року, приблизно о 12 годин 00 хвилин, у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента №64/2022 від 24.02.2022, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, шляхом розбиття скла на одному з вікон на будинку АДРЕСА_3 , проник до середини зазначеного будинку з якого викрав майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , а саме: - Електроконвектор «Термія» білого кольору, модель: ЕВНА-2,0/230С2М (си), вартість якого згідно судово товарознавчої експертизи складає 2284 грн., 20 коп; - Електроконвектор «Термія» білого кольору, модель ЗВНА-2,0/230С2 (сш), вартість якого згідно судово товарознавчої експертизи складає 2274 грн., 30 коп; - Бездротовий маршрутизатор білого кольору, «ТР-Lіпк», модель «ТL-WR740N, S/N 820, МАС: 30В5С2D33ЕВС, РIN: 84247148, вартість якого згідно судово товарознавчої експертизи складає 208 грн. 33 коп.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , разом з викраденим майном одразу попрямував до свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , де сховав його, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Тим самим ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4766 гривень 83 копійок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині при обставинах викладених в обвинувальному акті визнав повністю, пояснив, що 17 березня 2023 року, приблизно о 12 годин 00 хвилин, він проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, шляхом розбиття скла на одному з вікон будинку, проник до середини зазначеного будинку з якого викрав майно, а саме: - 2 Електроконвектори «Термія» білого кольору, та роутер, яке нажить потерпілій. Вартість майна не оспорює. Вказане майно переніс за місцем свого місця мешкання, а саме: АДРЕСА_2 . Після чого вирішив повернутися до домоволодіння потерпілої та зачинити двері, його на місці затримав сусід, який і викликав поліцію. Про приїзду працівників поліції він добровільно видав викрадене майно та пояснив про обставини вчиненого. Він визнає вину та щиро кається, осуджує свою поведінку, попросив пробачення у потерпілої, активно сприяв розкриттю злочину, показав де сховав викрадене майно, яке добровільно видав працівникам поліції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів щодо судових витрат та речових доказів, матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та досудової доповіді.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вірно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану з проникненням у житло.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

На думку органу пробації, з урахуванням обставин викладених в досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, історію правопорушень, а також непогашену та не зняту судимість, дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, був затриманий безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, прокурор просив призначити мінімальне покарання передбачене санкцією статті, потерпіла покладалась на розсуд суду, обвинувачений та захисник також просили призначити мінімальне покарання та врахувати пом`якшуючі обставини, з урахуванням досудової доповіді, даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого злочину, та позиції учасників судового провадження суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання передбачене ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Враховуючи особу винного, обставини вчиненого, підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2023 року до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Відповідно до протоколу затримання підозрюваного від 17 березня 2023 року, ОСОБА_3 було затримано 17 березня 2023 року о 18 годині 01 хвилина.

Прокурор просив залишити запобіжний захід до вступу вироку в законну силу без змін, оскільки продовжують існувати ризики зазначені в ухвалі слідчого судді та суду та які не зменшилися.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, в умовах воєнного стану, враховуючи особу обвинуваченого, суд не знаходить підстав для скасування або зміни раніше обраного судом щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого, для забезпечення його належної процесуальної поведінки та для запобігання ризиків, що продовжують існувати.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

В даному кримінальному провадженні залучались експерти, внаслідок чого наявні процесуальні витрати на проведення експертизи, а саме проведено: судову товарознавчу експертизу № СЕ-19/108-23/4665-ТВ від 13.04.2023 вартість якої становить 2868,00 грн.

Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 2868,00 грн.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання з 18 години 01 хвилина 17 березня 2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, а саме: судову товарознавчу експертизу № СЕ-19/108-23/4665-ТВ від 13.04.2023 вартість якої становить 2868,00 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- диск DVD-R марки «Esperanza», 16-Х, 4,7 GB/120min-16X на якому міститься відеозапис з огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, та диск DVD-R марки «Esperanza», 16-Х, 4,7 GB/120min-16X на якому міститься відеозапис з огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радищева, буд. 2, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- Електроконвектор «Термія» білого кольору, модель: ЕВНА-2,0/230С2М (си), Електроконвектор «Термія» білого кольору, модель ЗВНА-2,0/230С2 (сш), Бездротовий маршрутизатор білого кольору, «ТР-Lіпк», модель «ТL-WR740N, S/N 820, МАС: 30В5С2D33ЕВС, РIN: 84247148, Бездротовий маршрутизатор білого кольору, «ТР-Lіпк», модель «ТL-WR840N, S/N 486, МАС: D4-6Е-0Е87-17-56, пароль бездротової мережі, електрична плойка для волосся фірми «Саssіо» чорного кольору, електричний фрезер для манікюру з насадками фірми «Princess», які передано до камери схову ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області передати потерпілій за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1