Номер провадження: 11-сс/813/1317/23
Справа № 947/7460/23, 1-кс/947/9318/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 21.07.2023, якою в межах к/п № 0000279 від 29.08.2022 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Градениці Біляївського району Одеської обл., громадянина України, із вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей, який займає посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20.09.2023 включно

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0000279 від 29.08.2022 було відмовлено у задоволені клопотання ст. слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адрсеою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, строком до 20.09.2023 включно, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України та органом досудового розслідування доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, водночас сторона обвинувачення жодним чином не обґрунтувала неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, з огляду на таке:

- слідчим суддею не враховано того, що злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, що значно підвищує ймовірність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, більш того, маючи значний досвід роботи в органах поліції, знайомства з іншими співробітниками правоохоронних органів Одеської обл. ОСОБА_7 може отримати відповідні паролі для безперешкодного проходження пунктів пропуску та здійснити виїзд на непідконтрольні Україні території;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що встановлені досудовим розслідуванням обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності злочинної діяльності ОСОБА_7 , зокрема, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний вів спілкування з потерпілими, своїми співучасниками застосовуючи мобільні додатки;

- слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 має досвід роботи в системі органів поліції, а тому він обізнаний з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню, а саме затягування досудового розслідування, розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо;

- слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати вплив на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від наданих ними показань, тобто наявний ризик незаконного впливу підозрюваним на таких осіб;

- слідчий суддя при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , залишив поза увагою той факт, що підозрюваний займає посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл., а відповідно слідчим суддею покладено контроль за поведінкою підозрюваного на безпосередніх колег останнього, що в свою чергу є великим ризиком не забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також унеможливлює запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити повністю та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Водночас, ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя не дотримався зазначених вище вимог кримінального процесуального закону та не врахував їх при постановленні ухвали з огляду на таке.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що він перебуваючи на посаді старшого о/у секору кримінальної поліції ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. у спеціальному званні капітан поліції, незважаючи на обізнаність з вимогами посадової інструкції, чинним законодавством України у сфері діяльності органів поліції, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці старший о/у сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з о/у сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 , заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовившись про спільне його вчинення, з корисливих мотивів, умисно, з метою одержання як службовою особою неправомірної вигоди, підшукавши за допомогою невстановленої слідством службової особи ТОВ «Нова пошта» жертву, яку будуть затримувати та з якої в подальшому будуть вимагати неправомірну вигоду за не притягнення до кримінальної відповідальності, застосовуючи психологічний тиск та погрози фізичного насильства вчинили дії щодо реалізації спільного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди, за наступних обставин.

Надалі, ОСОБА_7 (у невстановлений слідством час та місці) отримав від невстановленої в ході слідства службової особи ТОВ «Нова пошта» в м. Одеса, інформацію щодо отримувача посилки ОСОБА_11 з трек номером накладної № 9829.

В той же час, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи 12.03.2023 приблизно о 15 год. у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 62 за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 170, отримав належну його знайомому посилку з трек номером накладної № 9829, яка виглядала як конверт з документами.

В той же день, відразу після залишення ОСОБА_11 вказаного відділення «Нової пошти», його було затримано ОСОБА_7 , який діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , представився працівником поліції, після чого провів ОСОБА_11 до салону транспортного засобу марки «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 та був припаркований поруч, до салону якого посадив ОСОБА_11 на переднє пасажирське сидіння.

Далі, ОСОБА_7 сів за кермо вказаного транспортного засобу, а в той самий час ОСОБА_10 , одягнутий в формений одяг працівника поліції із табельною автоматичною зброєю, відчинив двері та сів на заднє пасажирське сидіння, при цьому надав вказівку ОСОБА_7 одягнути на руки ОСОБА_11 спеціальний засіб - кайданки, що ОСОБА_7 було зроблено. Надалі ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пред`явили ОСОБА_11 службові посвідчення та представились працівниками поліції.

Перебуваючи в салоні транспортного засобу марки «FordFocus», ОСОБА_10 відкрив посилку, яку при вищевказаних обставинах отримав ОСОБА_11 , та дістав звідти прозорий поліетиленовий пакетик приблизним розміром 3Х5 см, в якому всередині перебувала речовина білого кольору у порошкоподібному стані невідомого ОСОБА_11 походження.

В подальшому, ОСОБА_10 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, а також діючи із корисливих мотивів, почав висловлювати на адресу ОСОБА_11 погрози щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання наркотичного засобу, який було ними виявлено у отриманій ОСОБА_11 посилці. Поряд з цим, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 висловив на адресу ОСОБА_11 вимогу щодо передачі йому та ОСОБА_7 неправомірної вигоди у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) доларів США (що за офіційним курсом НБУ складало 182 850 грн.) за невчинення дій щодо виклику слідчо-оперативної групи для документування незаконного зберігання ОСОБА_11 наркотичного засобу, в тому числі щодо не вжиття заходів щодо подальшої реєстрації вказаного факту в журналі єдиного обліку органу поліції та відповідно недопущення подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Будучи раніше притягненим до адміністративної відповідальності за незаконне зберігання наркотичного засобу, реально сприймаючи погрози ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повідомив останньому про відсутність у нього грошових коштів, які від нього він вимагав. При цьому, на висунуту від ОСОБА_10 повторну погрозу щодо притягнення до кримінальної відповідальності та відповідно вимогу винайти грошові кошти для надання неправомірної вигоди, потерпілий ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що він є військовослужбовцем та запізнюється на автобус, а також що у його мобільному телефоні є контакт його батька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який наразі перебуває у м. Полтаві, де і постійно проживає, який зможе сплатити неправомірну вигоду, яку в нього вимагають ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Далі, ОСОБА_10 з мобільного телефону ОСОБА_11 зателефонував його батькові ОСОБА_12 та увімкнув гучномовець, щоб було чути розмову ОСОБА_11 із його батьком.

Незаконно утримуючись ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в автомобілі марки «FordFocus», ОСОБА_11 під наглядом останніх, знаходячись у кайданках, в ході телефонної розмови зі своїм батьком ОСОБА_12 пояснив йому, що був затриманий працівниками поліції нібито за зберігання наркотичних засобів. Після цього, слухавку взяв ОСОБА_10 , який вийшов з вказаного автомобіля з мобільним телефоном ОСОБА_11 на вулицю, де продовжив телефону розмову з ОСОБА_12 , а сам ОСОБА_11 при цьому залишився в салоні автомобіля марки «FordFocus» під наглядом ОСОБА_7 .

Через деякий час, ОСОБА_10 повернувся до вищевказаного автомобіля, та наказав ОСОБА_7 зняти з рук ОСОБА_11 кайданки, після чого повернув ОСОБА_11 його мобільний телефон та зазначену вище посилку, та повідомив ОСОБА_11 , що він вільний, оскільки ОСОБА_10 домовився із батьком останнього - ОСОБА_12 про розмір та спосіб отримання неправомірної вигоди.

Після цього, ОСОБА_11 вийшов з автомобіля марки «FordFocus», де незаконно утримувався ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , викликав таксі та поїхав до місця несення служби.

В подальшому, ОСОБА_10 , згідно телефонних домовленостей із ОСОБА_12 , зі свого мобільного телефону НОМЕР_2 за допомогою месенджера «WatsApp» переслав ОСОБА_12 реквізити банківської картки АТ КБ «Приватбанк» « НОМЕР_3 » для перерахування ОСОБА_12 неправомірної вигоди в розмірі 5 000 доларів США.

Далі, 14.03.2023 ОСОБА_12 на його мобільний телефон зателефонував чоловік, який представився співробітником поліції на ім`я ОСОБА_7 та запитав коли ОСОБА_12 перерахує грошові кошти на банківську картку, реквізити які йому були надані, на що, останній побоюючись, що його сина ОСОБА_11 знову затримують працівники поліції, перерахував за допомогою платіжного терміналу АТ КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 155, на раніше наданий ОСОБА_10 картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , частину неправомірної вигоди, яку від нього вимагав ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , у розмірі 10 000 грн. за невчинення дій щодо реєстрації в журналі єдиного обліку органу поліції факту незаконного зберігання його сином ОСОБА_11 наркотичного засобу та відповідно недопущення подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Того ж дня, ОСОБА_12 знов зателефонував ОСОБА_7 та запитав коли буде перерахована інша частина неправомірної вигоди, на що ОСОБА_12 повідомив, що вживає заходів щодо отримання необхідної суми грошових коштів, які в подальшому зобов`язувався перерахувати на вищевказану банківську картку. Однак, після цього, ОСОБА_12 з даного приводу ніхто не телефонував, та він більш нікому грошові кошти не перерахував.

У зв`язку з неправомірними діями о/у сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 , за попередньою змовою з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 приблизно протягом години перебував під їх наглядом та не міг вільно пересуватися, біля нього постійно знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які застосували спеціальний засіб - кайданки, обмежували рухи, та здійснювали психологічний тиск, тим самим своїми неправомірними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_10 за попередньою змовою вчинили незаконне позбавлення волі особи, а саме ОСОБА_11 , скоєне з корисливих мотивів, при цьому не повідомили центр надання вторинної безоплатної допомоги про факт такого затримання, не зареєстрували повідомлення в Єдиному обліку заяв та повідомлень відділу поліції про вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу України та Конституції.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , за попередньою змовою одержали від фізичної особи, а саме від потерпілого ОСОБА_12 неправомірну вигоду в розмірі 10 000 грн., поєднану з її вимаганням від потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за не вчинення дій щодо виклику слідчо-оперативної групи, не документування факту придбання та зберігання ОСОБА_11 наркотичного засобу, а також щодо не реєстрації повідомлення в Єдиному обліку заяв та повідомлень відділу поліції про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України.

Погоджуючись із доводами обвинувачення про обґрунтованість підозри та вважаючи їх слушними, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: матеріалами Одеського управління ДВБ НПУ від 21.04.2023; заявою ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 21.04.2023; заявою ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення від 21.04.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 11.05.2023; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_11 від 11.05.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 19.06.2023; протоколами пред`явлення для впізнання особи за голосом за участю потерпілого ОСОБА_12 від 19.06.2023; протоколом огляду від 19.06.2023 року та іншими матеріалами в їх сукупності.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд не погоджується з висновками слідчого судді, щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд зазначає, що зазначеному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_7 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжких злочинів, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим (за ч. 3 ст. 368 КК України позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, при цьому відповідно до положень ст.ст. 74 та 75 КК України, стосовно нього, не може бути застосовано звільнення від покарання та його відбування), а також тим, що підозрюваним ОСОБА_7 було порушено умови раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме при проведенні перевірки за місцем його проживання 03.08.2023 останній не відчинив двері уповноваженим особам, що контролюють виконання покладених на нього обов`язків, що підтверджується матеріалами дослідженими під час апеляційного розгляду справи;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування зазначеного кримінального провадження ще триває, наразі не зібрані всі докази причетності інших осіб до вчинених кримінальних правопорушень, а також у зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_7 має значний досвід роботи в системі органів поліції, що свідчить про обізнаність останнього з тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обумовлені тим, що ОСОБА_7 за рахунок займаної посади та реалізації своїх повноважень, має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, при цьому свідки та потерпілі підлягають подальшому безпосередньому допиту судом;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 з метою конспірації використовував для спілкування мобільні додатки, окрім того, у зв`язку із тим, що останній ознайомлений із тактикою та методикою розслідування кримінальних правопорушень може вдатись до штучного затягування досудового розслідування.

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», апеляційний суд вважає необхідним обрати на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Більш того, апеляційний суд враховує, що відповідно до п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що 20.07.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, та санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання ст. слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею були допущені, перелічені вище, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 24, 177-178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 21.07.2023, якою в межах к/п № 0000279 від 29.08.2022 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20.09.2023 включно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про застосування стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 365, ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.09.2023 включно.

Підозрюваного ОСОБА_7 негайно затримати в залі апеляційного суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала апеляційного суду, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали апеляційного суду в частині організації доставки підозрюваного ОСОБА_7 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» покласти на прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4