Справа № 392/788/23
Провадження № 1-кс/392/183/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_2 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281 від 28.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 прокурор Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на транспортний засіб ЗИЛ-130, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_5 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_3 , із деревиною всередині автомобіля приблизно 7 складометрів, породи дуб, із забороною користування та розпорядження вказаним майном, з метою проведення судових експертиз та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні.

Подане клопотання обгрунтовує тим, що 27.05.2023 року до відділу поліції (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що 27.05.2023 року о 18-00 год в м. Мала Виска по вул. Центральна було виявлено автомобіль ЗИЛ-130, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , на якому завантажено деревину породи дуб в кількості 7 складометрів, без документів щодо походження деревини.

27.05.2023 року в період часу з 18-30 до 19-00 год було проведено огляд місця події в м. Мала Виска по вул. Центральній, в ході якого вказаний транспортний засіб разом з деревиною, яка знаходилася в кузові, затримано та поміщено на територію відділення поліції.

28.05.2023 року слідчим відділенням поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000281, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Прокурор вказує на те, що показання допитаних під час досудового розслідування водія транспортного засобу ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 мають розбіжності, отже викликають сумнів з приводу походження деревини. Крім того, транспортний засіб ЗИЛ-130 державний номерний знак НОМЕР_1 , містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального злочину, а саме являється знаряддям вказаного кримінального злочину та зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а тому на думку прокурора, існує можливість їх приховати, пошкодити, знищити, відчужити іншим особам, що унеможливить збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на те, що він є фізичною особою-підприємцем, здійснює перевезення деревини та її розпил на дошки. 27.05.2023 року він купив у свого знайомого ОСОБА_6 7 складометрів деревини яку той придбав напередодні в лісовому господарстві, та надав йому на підтвердження товарно-транспортну накладну. Деревину перевозив на своєму транспортному засобі, оскільки автомобіль ОСОБА_6 знаходився в несправному стані. Прибувши до місця здійснення своєї підприємницької діяльності, до нього приїхали працівники поліції. Останнім він все пояснив, однак вони затримали транспортний засіб з деревиною.

Заслухавши думку учасників та дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 27.05.2023 року працівником поліції на службу 102 було повідомлено про вчинення кримінального правопорушення, а саме перевезення деревини в кількості приблизно 6 складометрів, породи дуб, без відповідних документів.

28.05.2023 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000281, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.05.2023 року, об`єктом огляду є ділянка місцевості по вул. Центральна в м Мала Виска напроти буд. №7. Під час огляду виявлено та вилучено автомобіль ЗИЛ-130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кабіні якого знаходилася деревина, породи дуб, в кількості 7 складометрів.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЗИЛ-130 реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 є фізичною особою- підприємцем. Вид економічної діяльності включає вантажний автомобільний транспорт та лісопильне, стругальне виробництво.

Постановою про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 29.05.2023 року визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000281, автомобіль ЗИЛ-130, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , деревину породи дуб в кількості 7 складометрів та поміщено на зберігання на територію відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Відповідно до вимог статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до приписів ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Подані на обгрунтування клопотання про арешт майна, письмові докази не підтверджують наявність обгрунтованої підозри у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, оскільки відсутня заява потерпілого про здійснення незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Прокурором в якості доказу не додано протокол огляду місця події, відповідно до якого виявлено незаконну порубку дерев чи виявлено на місці вчинення кримінального правопорушення знаряддя вчинення. Тобто, відсутні докази виявлення місця вчинення кримінального правопорушення.

Прокурорм не взято до уваги та не перевірено обставини, які викладено водієм транспортного засобу ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_6 щодо походження деревини, яка перебувала в транспортному засобі, з урахуванням наданої ОСОБА_3 працівникам поліції товарно-транспортної накладної.

Подане клопотання про арешт майна прокурор обгрунтовує необхідністю проведення судових експертиз, однак жодної постанови про призначення експертизи до матеріалів клопотання не додано.

Крім того, посилання прокурора є формальним, без наведення мети експертиз.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, видом його діяльності є саме вантажний автомобільний транспорт та лісопильне, стругальне виробництво.

Отже, такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не виправдовує такий ступінь втручання досудового розслідування у підприємницьку діяльність ОСОБА_3 ..

Матеріалами клопотання не доведено, що вилучене у ОСОБА_3 майно можливо є знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, а ОСОБА_3 причетний до його вчинення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 170-172, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на транспортний засіб ЗИЛ-130, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , фактично користується ОСОБА_3 , із деровиною породи дуб в кількості приблизно 7 складометрів, із забороною користування та розпорядження вказаним майном -відмовити.

Повернути ОСОБА_3 транспортний засіб ЗИЛ-130, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з деровиною породи дуб в кількості приблизно 7 складометрів, яка знаходилася в кузові транспортного засобу.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено до 01.06.2023 року та оголошено учасникам о 10 год 02.06.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1