справа № 642/1670/23
провадження № 1-кс/642/997/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова:

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000390 від 29 липня 2014 року,-

в с т а н о в и в:

06 квітня 2023 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_5 на рішення старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 від 28.03.2023 року про закриття кримінального провадження №0000390, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_5 зазначив, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000390, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Постановою слідчого від 28.03.2023 року дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників УБОЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У даному кримінальному провадженні, під час здійснення досудового слідства за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_12 орган досудового розслідування неодноразово закривав провадження, рішення про що кожного разу скасовувалось слідчими суддями або керівництвом прокуратури Харківської області.

Зокрема, рішення про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000390 від 29.07.2014 р. приймались та скасовувались, відповідно до таких документів:

Постанова про закриття від 27 серпня 2014 р. (а.с. 56-58).

Ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 р. (а.с. 66-67).

Постанова про закриття від 28 грудня 2014 р. (ця дата зазначена на документі, фактично 2015 р.) (а.с. 81-83).

Ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2016 р. (а.с. 88)

Допит свідка ОСОБА_13 від 29 лютого 2016 р. (а.с. 108-111) - у Богомола червоні очі та усно заявив про методи фізичного та психологічного тиску

Допит свідка ОСОБА_14 від 29 лютого 2019 р. (113-115)- про побиття ОСОБА_12 стало відомо від ОСОБА_15 .

Допит свідка ОСОБА_16 від 29 березня 2016 (117-119) - просить керуватися раніше наданими показами.

Постанова про закриття від 28 квітня 2016 р. (а.с. 126-129)Матеріали із справи 1-8/10 щодо допитів свідків в судовому засіданні (а.с.138-155)

Постанова зам прокурора ХО про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 17 жовтня 2016 р. (а.с. 160-162).

Постанова про закриття від 17 травня 2018 р. (а.с. 183-187)

Ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 р. (а.с. 193)

Постанова про закриття від 13 грудня 2018 р. (а.с. 197-201)

Ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2018 р. (а.с. 204)

Постанова про закриття від 31 січня 2019 р. (а.с. 209-211)

Постанова Заступника прокурора Харківської області про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 15 грудня 2022 р. (а.с. 213-214)

Чергове поновлення кримінального провадження пов`язано із ухвалення Європейським Судом з Прав Людини рішення від 10 листопада 2022 р. у справі № 15528/11 (Богомол проти України).

При цьому, в п. 17 рішення ЄСПЛ зазначено: «Суд вражений тим фактом, що повномасштабне розслідування не було розпочато до липня 2014 року, тоді як заявник вперше висунув звинувачення у жорстокому поводженні в листопаді 2003 року, які інкримінують заяви. Хоча деякі кроки зі збору відповідних доказів були зроблені в 2007 і 2008 роках у ході двох дізнань, перше розслідування, крім того, що воно було досить запізнілим, не мало необхідної незалежності, оскільки воно проводилося тим же слідчим, який керував розслідуванням звинувачень у вбивстві, щодо заявника. Друге розслідування, у свою чергу, в основному ґрунтувалося на доказах, зібраних у ході попереднього, та показаннях працівників правоохоронних органів, прийнятих за чисту монету (див. пункти 5 та 7 вище). Кримінальне провадження, яке зрештою почалося у 2014 році, було відзначено неодноразовим закриттям та поновленням справи з посиланням на недоліки попередніх раундів. Хоча ці розгляди, здається, ще не завершені».

За п. 19 рішення Суд зазначив, що «Наведених вище висновків достатньо, щоб Суд встановив, що у цьому відношенні мало місце порушення статті 3 Конвенції».

Враховуючи критичну оцінку проведеного прокуратурою Харківської області розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000390 від 29.07.2014 р. за заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , вважаю за неможливе використання доказової бази зазначеного провадження, як обґрунтування будь-яких рішень слідчих органів ДБР саме внаслідок конфлікту інтересів, який мав місце у слідчих органів прокуратури під час розслідування обставин застосування тортур до ОСОБА_12 .

Як було зазначено, слідчий ДБР, перелічуючи в постанові посилання на покази свідків, намагається видати викладені в заяві про вчинення злочину обставин за результати виконаної ним роботи. Але жоден з цих свідків встановлений та допитаний у кримінальному провадженні № 0000390 від 29.07.2014 р. не був.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 28.03.2023 року не ґрунтується на Законі, оскільки слідчим не проведено всіх слідчих та процесуальних дій, не встановлено дійсні обставини події, доводи, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не перевірені, постанова не відповідає матеріалам кримінального провадження, а отже винесена передчасно та необґрунтовано.

Окремі частини постанови, що оскаржується, є скопійованими фрагментами раніше ухваленими та скасованими у цьому ж кримінальному провадженні постанов інших слідчих.

Також, слід зазначити, що, як і слідчі прокуратури, слідчий ДБР під час проведення досудового розслідування не виконав жодної з вказівок численних

рішень про скасування постанов про закриття кримінального провадження.

Єдиний документ, який був долучений

слідчим - це копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 27

березня 2023 р.

По-перше, цей документ долучений до матеріалів провадження у

такому стані, що отримати з нього будь-який зміст, просто прочитати його,

неможливо.

По-друге, в матеріалах провадження відсутнє процесуальне рішення,

за яким ОСОБА_12 отримав статус потерпілого.

Наведене свідчить про вкрай поверхневий, формальний та

однобічний підхід слідчого до проведення досудового розслідування.

Відповідно до п. 1, 2, 3 та ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню : подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; Частиною другою зазначеної статті передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вказані обставини встановлювались рішеннями слідчих суддів під час розгляду аналогічних скарг на постанови про закриття даного кримінального провадження.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не містить додаткових відомостей про вчинення слідчих та процесуальних дій від вже скасованої постанови про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав подану ним скаргу, пославшись на викладені в ній обставини.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає, що неявка в судове засідання слідчого, чиє рішення оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з матеріалами, а також надані слідчим суду матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000390 від 29.07.2014 р., та постанову про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

28.03.2023 року старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_6 була ухвалена постанова, якою дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях працівників УБОЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

На думку заявника, з тексту оскаржуваної постанови вбачається, що досудове слідство просто не проводилось. Тобто мова навіть не може йти про формальне або поверхневе розслідування обставин, які були наведені у заяві.

Слідчий, перелічуючи в постанові посилання на покази свідків, намагається видати викладені в заяві про вчинення злочину обставин за результати виконаної ним роботи. Але жоден з цих свідків встановлений та допитаний у кримінальному провадженні № 0000390 від 29.07.2014 р. не був.

Окремі частини постанови, що оскаржується, є скопійованими фрагментами раніше ухваленими та скасованими у цьому ж кримінальному провадженні постанов інших слідчих.

При цьому, слідчий намагається формальними відписками виправдати відсутність будь-яких зусиль з встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності. Зокрема доводи про неможливість встановлення місця перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , відсутності журналу обліку відвідувачів УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області та записів системи відеоспостереження будівлі УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області спростовуються матеріалами кримінальної справи № 1-8/10 стосовно ОСОБА_12 .

В якості основного доводу закриття кримінального провадження слідчий наводить те, що «після набуття рішення ЄСПЛ статусу остаточного, органом досудового розслідування не отримані відповідні докази вчинення співробітниками УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області кримінального правопорушення, які б мали суттєве значення для підтвердження показань ОСОБА_12 »

Такий висновок порушує базові, конституційні засади кримінального судочинства, наведених в ст. 7 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем або прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Згідно ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим кодексом випадках,- на потерпілого.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України.

При цьому здійснювати відповідні процесуальні дії і приймати процесуальні рішення під час досудового розслідування є правом слідчого, та слід враховувати, що згідно ст.40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження….

Частиною другою даної статті визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих(розшукових) дій та негласних слідчих(розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування,підприємств,установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок,проведення інших процесуальних дій,передбачених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З аналізу оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим до суду, слідчий суддя приходить до висновку, що дана постанова не відповідає зазначеним вище вимогам ст.ст.93 та 110 цього Кодексу, оскільки слідчим не були виконані всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, які були викладені в ухвалах слідчих суддів, якими скасовувались попередні рішення слідчого про закриття кримінального провадження, про що було неодноразово зазначено в ухвалах слідчих суддів, а також в оскаржуваній постанові не була дана оцінка правовому висновку «після набуття рішення ЄСПЛ статусу остаточного, органом досудового розслідування не отримані відповідні докази вчинення співробітниками УБОЗ ГУ МВС України в Харківській області кримінального правопорушення, які б мали суттєве значення для підтвердження показань ОСОБА_12 », а також необхідно виконати в повній мірі вказівки у даному кримінальному провадження від 15.12.2022 року, які були надані слідчому, Заступником керівника обласної прокуратури ОСОБА_17 .

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасувати постанову слідчого від 28 березня 2023 року про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303- 307, 309, 371-372, 376 КПК України, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000390 від 29 липня 2014 року - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві ОСОБА_6 від 28.03.2023 про закриття кримінального провадження №0000390 від 29.07.2014 скасувати.

Направити копію ухвали до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого в м. Полтаві для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1