ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5281/21

Провадження № 11-сс/4820/171/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором-начальником відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, із вищою освітою, директора ТОВ «БУДРЕМСЕРВІС», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановлено, що після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , і не пізніш як через 48 годин, з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд, за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі, з урахування поданих до неї доповнень, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що розгляд клопотання слідчого було проведено за його відсутності, про існування оскаржуваного рішення він дізнався лише 19.04.2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, того ж дня ознайомився з матеріалами справи в приміщенні суду. Вказані обставини, на думку апелянта, свідчать про необхідність поновлення строків на апеляційне оскарження, адже це дозволить йому реалізувати всі, передбачені КПК України, права підозрюваного, зокрема, право на захист. Захисник не погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість підозри, оскільки відсутні будь-які відомості на підтвердження причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вказані у клопотанні слідчого, є безпідставними, та такими, що ґрунтуються лише на суб`єктивних припущеннях співробітників органів досудового розслідування та сторони обвинувачення, оскільки сама по собі тяжкість покарання не може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного. Апелянт звертає увагу, на те, що ОСОБА_7 у липні 2022 року був викликаний на допит, у вказаному кримінальному провадженні, в якості свідка, приймав участь у слідчій дії, надавав покази щодо обставин, які йому відомі. Правоохоронці за весь час досудового розслідування, інших працівників ТОВ «БУДРЕМСЕРВІС» не викликали та не допитували, жодних документів з Товариства вилучено не було. При цьому, ОСОБА_7 перетнув кордон за два місяці до повідомлення про підозру та більш ніж через два роки після подій і півроку від допиту в якості свідка, а тому не міг думати, що відносно нього може бути складено повідомлення про підозру. Зауважує, що дозвіл на перетин кордону на час воєнного стану видається тимчасово та після ретельної перевірки усіх необхідних документів. Уважає, що в цілому всі ризики, зазначені у клопотанні, а також повідомлення про підозру не ґрунтуються на належних доказах, а надані органом досудового розслідування документи, жодним чином, не підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Уважає, що стороною обвинувачення не доведено факт невиконання чи умислу на не виконання ТОВ «БУДРЕМСЕРВІС» будівельних робіт на об`єкті будівництва на авансову суму, а відтак не доведено наявність збитків, як не доведено і те, що кошти, отримані Товариством, витрачались не на покриття виробничих витрат у широкому розумінні цього поняття, а на особисті потреби службової особи, яке їй було ввірене чи було у її віданні ( ОСОБА_7 ), чи на потреби інших осіб (родичів, близьких, керівництва). Тобто не доведено наявність у діяннях ОСОБА_7 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно, у його діях відсутній і склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України. Захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 громадянином інших країн не являється, раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності жодного разу не притягувався, має добру репутацію у суспільстві, виховує малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , державний кордон перетнув на підставі наказу Міністерства розвитку громад, території та інфраструктури України, тобто на законних підставах, та на день розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу перебував за межами території України абсолютно законно, його перебування за кордоном пов`язане виключно з об`єктивними обставинами та не має на меті ухилення від будь-яких правоохоронних органів України, а станом на дату виїзду з території України були відсутні будь-які постанови про його розшук чи інші процесуальні документи сторони обвинувачення щодо обмеження його вільного пересування, а отже, неможливо стверджувати про його переховування від правоохоронних органів України. На думку апелянта наявні підстави для скасування ухвали слідчого судді та ухвалення нової ухвали, якою слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_6 , на підтримку клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора ОСОБА_5 про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати уважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску захисником строку на апеляційне оскарження, суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд. Згідно чинного законодавства поновити процесуальний строк суд може лише пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів судового провадження, рішення слідчим суддею від 12.04.2023 року було прийнято за відсутності захисника ОСОБА_6 , який на підставі договору № 02-04/2023 від 04.04.2023 року про надання правової допомоги, на момент розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу діяв в інтересах ОСОБА_7 . Про наявність оскаржуваної ухвали захиснику стало відомо із Державного реєстру судових рішень лише 19.04.2023 року, у зв`язку з цим строк для подачі апеляційної скарги пропущено з поважних причин, а тому необхідно задовольнити клопотання ОСОБА_6 та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2023 року.

Згідно з положеннями ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з приписами ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

В порядку ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів установлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в умисних діях, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах та в умисних діях, які виразилися у вчиненні фінансових операцій з коштами, одержаними злочинним шляхом, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1ст. 209КК України.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1ст. 209КК України, в яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність у нього можливості, перебуваючи на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як він тривалий час знаходиться за межами території України, перебуває у міжнародному розшуку, також він може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показань, останніх, на його користь, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.

Колегія суддів погоджується з твердженням слідчого судді про розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки частиною 1 ст. 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у зазначеній нормі КПКзаконодавець прямо передбачив, що у випадку наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та оголошений у міжнародний розшук слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування, яке розглядається за відсутності підозрюваного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею.

При цьому була вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Врахувавши дані про особу ОСОБА_7 , наявність, передбачених ст.177 КПК України, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.

Зокрема, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, який становить підвищену суспільну небезпеку, і за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, у випадку доведення винуватості, останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як він тривалий час знаходиться за межами території України, перебуває у міжнародному розшуку, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни показань, останніх, на його користь, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки тяжкість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, покарання, яке очікує особу, в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування йому саме такого запобіжного заходу, так як найсуворіший запобіжний захід зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, з наведених підстав, виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.5 ст.191, ч. 1 ст. 209 КК України, на що є посилання в апеляційній скарзі, доведена слідчим та прокурором і сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Так, зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: копією наказу про переведення ОСОБА_7 на посаду директора ТзОВ «Будремсервіс», протоколом загальних зборів Засновників ТзОВ «Будремсервіс» № 2/18 від 17.09.2018 року, договором про закупівлю робіт № 53 від 15.06.2020 року, актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за листопад 2020 року, довідкою від 09.12.2020 управління західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, висновком експерта № СЕ-10/123-21/801-ЕК від 29.04.2021 року, платіжними дорученнями від 02.07.2020 та 03.07.2020, виписками про рух коштів по рахунках із ПАТ «Банк» «Клірінговий Дім» із управління ДКС в Київській області та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає про те, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 . Дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи сторони захисту для скасування ухвали та відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, його особи та обставин вчинення злочинів, які були враховані при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а тому доводи апеляційної скарги, в цій частині, є безпідставними.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_8 від 04.05.2023 року підозрюваного ОСОБА_7 було оголошено в міжнародний розшук.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 на законних підставах перетнув державний кордон України у порядок та спосіб, передбачений законом, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 виїхав за межі території України і не повертався, при цьому, останній, та його захисник не повідомляють ні електронної адреси, ні мобільних засобів зв`язку, а положення ч.7 ст. 135 та ст. 566 КПК України застосовуються щодо осіб, які проживають на території іноземної держави на законних підставах та перебувають на обліку консульства, однак, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 перебуває на консульському обліку матеріали справи не містять.

Зазначене дає підстави для висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ураховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними.

При цьому апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Посилання апеляційної скарги захисника про допущенні істотні порушення вимог КПК України слідчим суддею, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_7 , інкримінованих йому кримінальних правопорушень, мотив та спосіб їх вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.

В частині доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме: перебування на його утриманні малолітньої дитини, доброї репутації, то вони не є визначальними при обранні запобіжного заходу, з огляду на тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку, та встановлені ризики і обставини, передбачені ст. ст.177,178 КК України.

Жодних відомостей щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за станом здоров`я, стороною захисту не надано.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави, оскільки частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 приймав участь захисник ОСОБА_11 , а тому порушення права на захист, на що є посилання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3