Справа №522/7283/23
Провадження №1-кп/522/1909/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

28 квітня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у спрощеному провадженні, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000909внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2022 року, у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Байтали, Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-06.05.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 100 годин,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин. Указаний вирок надійшов на виконання до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, та 02.09.2022 року засудженому роз?яснено порядок відбування покарання, та для його відбування ОСОБА_3 було направлено до КП ЖКС «Порто-Франківський» за адресою: м. Одеса, вулиця Льва Толстого, буд.№5, куди йому потрібно було з?явитись 05.09.2022 року.

Разом із тим, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов"язків, будучи зобов?язаним додержуватися встановлених відповідно до ст.37 КВК України порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об?єкті, і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, діючи з прямим наміром, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст.40 КВК України до відбування покарання віднісся неналежним чином, без поважних причин, з метою ухилення від відбування покарання за вироком суду, за відсутності застережень до фізичної роботи. У період часу із 19.09.2022 року по теперішній час ОСОБА_3 злісно ухилився від відбування покарання за вироком суду у вигляді громадських робіт, що виразилось у відмові від отримання направлення до ЖКС «Порто-Франківський» для відбування встановленого покарання, та не працював жодної із ста годин громадських робіт, без поважних причин, чим злісно ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював встановлені під час дізнання обставини, і згодний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні, а також беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України в ухиленні засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що підписав 11.04.2023 року, у присутності захисника ОСОБА_5 відповідну заяву.

У порядку, передбаченому ст.302 КПК України, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 надіслав до Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт, у якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно до ч.1 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.381 КПК України, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, те, що він характеризується із негативної сторони за місцем проживання, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ,суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає рецидив злочинів.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, та відсутні заборони, зазначеної у ч.3 ст.61 КК України, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності двох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 не відбув повністю покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2021 року у вигляді громадських робіт строком 100 годин, а тому суд зобов`язаний призначити йому покарання за сукупністю вироків, із врахуванням невідбутого покарання за вище указаним вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: 4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Тобто невідбуте обвинуваченим ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин необхідно перевести в більш суворий вид покарання, згідно до п.п.4 ч.1 ст.72 КК України обмеження волі, виходячи із наступних розрахунків, / 100 годин громадських робіт : 8 годин громадських робіт = 12, 5 днів обмеження волі/.

На підставі ст.71, ст.72 КК України, із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , двох обставин, що пом`якшують покарання, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим не повністю, а частково приєднати до знову призначеного покарання, покарання невідбуте цим обвинуваченим за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2021 року у перерахунку на обмеження волі.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Керуючись ст.ст.302, 331, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_3 за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2023 року покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2021 року у вигляді 8 /вісім/ днів обмеження волі, та остаточно призначити йому покарання у вигляді 1 /один/ рік 8 /вісім/ днів обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 28.04.2023 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

28.04.2023