Справа № 463/4372/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/690/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 2 червня 2023 року про обрання запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди державним інтересам.

Зокрема, згідно пред`явленої підозри, Головний державний інспектор ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_7 , відповідно до Графіків виходу на роботу працівників ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці на червень та липень 2022 року, заступив на чергування 30 червня 2022 року в період часу з 9:00 год. по 24 год., а також 01 липня 2022 року в період часу з 09:00 год. по 18:00 год. в складі ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Відповідно до наказу № 58-о від 30 червня 2021 року за головним державним інспектором ОСОБА_7 , закріплено особисту номерну печатку № 486.

Так, 30 червня 2022 року близько 09:00 год. ОСОБА_7 заступив до виконання своїх службових обов`язків безпосередньо на митному пості «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, м. Городок, вулиця Львівська, 659А/Б.

Цього ж дня, о 20:52 год. ОСОБА_7 перебуваючи на своєму робочому місці, використовуючи особистий логін « НОМЕР_1 », який надавав йому право доступу до автоматизованої системи митного оформлення (надалі АСМО) «Інспектор», умисно вніс до вказаної бази даних відомості про прийняття митної декларації від 30 червня 2022 року № UA209180/2022/045770 до митного оформлення, всупереч того, що транспортний засіб, за вище вказаною митною декларацією доставлено в зону митного контролю ВМО № 2 митного поста «Городок» 01 липня 2022 року, тобто на наступний день після прийняття митної декларації до митного оформлення, таким чином ОСОБА_7 забезпечив подальшу реалізацію свого злочинного умислу у здійсненні митного оформлення транспортного засобу за вказаною вище митною декларацією із застосування преференції з пільгового розмитнення, а саме із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість.

В подальшому, на наступний день, а саме 01 липня 2022 року ОСОБА_7 , в ході проведення митних формальностей щодо транспортного засобу за митною декларацією від 30 червня 2022 року № UA209180/2022/045770, будучи обізнаним про те, що транспортний засіб прибув в зону митного контролю ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці 01 липня 2022 року, що підтверджується перепусткою та інформацією з журналу обліку автотранспорту, який здійснює заїзд в зону митного контролю ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці, облік яких здійснює Логістична компанія ТзОВ «Захід Ресурс», тобто, усвідомлюючи, що митна декларація подана з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України, умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи ОСОБА_9 , сприяв йому в ухиленні від сплати обов`язкових митних платежів, використовуючи своє службове становище, безпідставно здійснив митне оформлення транспортного засобу відповідно до норм Закону України від 24 березня 2022 року № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», застосувавши код пільг «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, та не відмовив в митному оформленні по причині його подання з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України.

Надалі ОСОБА_7 , знаходячись у службовому приміщенні митного поста «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, місто Городок, вулиця Львівська, 659А/Б, з метою завершення митних формальностей та випуску транспортного засобу у вільних обіг, без сплати обов`язкових митних платежів, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи логін «А032104», який надавав йому право доступу до АСМО «Інспектор», умисно вніс до вказаної бази даних відомості про завершення митного оформлення щодо транспортного засобу, за митною декларацією від 30 червня 2022 року № UA209180/2022/045770, застосувавши пільги з кодом «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, чим надав можливість ОСОБА_9 ухилитись від сплати обов`язкових митних платежів, а саме:

- за митною декларацією від 30 червня 2022 року № UA209180/2022/045770, 01 липня 2022 року о 16:12 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «Mercedes-Benz», моделі «Sprinter», номер кузова: НОМЕР_2 , 2006 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 304017 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 185444,29 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 30401,7 грн., акцизного податку в сумі 73465,71 грн. та податку на додану вартість в сумі 81576,88 грн.

Відтак, внаслідок зловживання ОСОБА_7 своїм службовим становищем, фізична особа ОСОБА_9 ухилився від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 185444,29 грн., чим заподіяно державним інтересам істотної шкоди, та згідно п. 3 Примітки до ст. 364 КК України більш ніж у сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 2 червня 2023 року задоволено частково клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_10 , погоджене в.о. прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покладено на нього наступні обов`язки, на строк два місяці: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Львівська область без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі працівниками ВМО № 2 МП «Городок» Львівської митниці; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті клопотання відмовлено.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання складає два місяці та починається з моменту його обрання, тобто з дня постановлення ухвали та до 31 липня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого.

Прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1-4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із працівниками ВМО №2 МП «Городок» Львівської митниці; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В доводах своєї апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Наголошує, що внаслідок зловживання ОСОБА_7 своїм службовим становищем, фізична особа ОСОБА_9 ухилився від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 185 444,29 грн., чим заподіяв держаним інтересам істотної шкоди.

Зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними матеріалами у кримінальному провадженні, корупційний злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 відноситься до категорії нетяжких, однак за вчинення такого передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Місцевим судом при обранні запобіжного заходу не враховано механізм та спосіб вчинення злочину, ступінь суспільної небезпеки, роль підозрюваного, окрім того наголошує, що підозрюваний своєї вини не визнає.

Підозрюваний ОСОБА_7 може ухилитися від органів досудового розслідування та суду; перебуваючи на волі, матиме можливість незаконно впливати на свідків у провадженні, з метою зміни ними показань, як в ході досудового розслідування так і судового розгляду даного кримінального провадження, а також схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань, з метою створення видимості непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення; запобігання спробам останнього знищувати, спотворювати і сховати речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Водночас зазначає, що у власності ОСОБА_7 перебуває автомобіль «Ауді А6», 2010 року випуску, частка квартири площею 47,4 м2 за адресою: АДРЕСА_2 , квартира площею 44,8 м2 за адресою: АДРЕСА_3 та квартира площею 80,8 м2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, запобіжний захід у вигляді застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_7 та змісту пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та відповідає характеру кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 подали письмове заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому вони просять ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 2 червня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.

Наголошує, що в апеляційній скарзі прокурора відсутні посилання на конкретні процесуальні порушення, допущені слідчим суддею, які могли б вважатися істотними.

Повідомляє, що всі транспортні засоби були ввезені на територію України 30 червня 2023 року, із поданими попередніми митними деклараціями, окрім того 30 червня 2023 року були подані та прийняті до митого оформлення додаткові митні декларації, у зв`язку із чим відсутні фактичні дані, які б свідчили про наявність події кримінального правопорушення.

Зазначає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

ОСОБА_7 з 1997 року працює на Львівській митниці, за цей час до нього не було застосовано жодних дисциплінарних стягнень, він не вчиняв кримінальних та адміністративних правопорушень, сумлінно виконував службові обов`язки, має на утриманні непрацездатного батька, який потребує лікування, окрім того він є інвалідом 2 групи, має серцево-судинні захворювання, на обліку в лікаря-психіатра підозрюваний не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, одружений.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, доводи захисника на заперечення аргументів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та кримінального провадження №0000020 від 18 січня 2023 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 2 КПК України встановлено, що основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчим Першого слідчого відділу (з диспозицією у м. Львові) ТУ ДБР, у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 18 січня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358 КК України.

31 травня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використанні службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, яка завдала істотної шкоди державним інтересам.

31 травня 2023 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, звернувся з клопотанням до слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

2 червня 2023 року клопотання слідчого було задоволено частково слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді особистого зобовязання та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Личаківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх відсутність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором не надано доказів наявності заявлених слідчим ризиків, зокрема те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Щодо іншого зазначеного ризику, зокрема те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, то зазначеному ризику може перешкодити більш м`який запобіжний захід, ніж застава.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду, погоджується з висновками слідчого судді, що у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження негативної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи дані про особу, ОСОБА_7 має постійне місця проживання та місце праці, вищу освіту, одружений, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки.

Як на одну з підстав застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, апелянт покликається на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, проте колегією суддів апеляційного суду зазначає, що тяжкість покарання хоча і є одним із елементів при оцінці ризиків ухилення від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, однак, сама по собі не може бути достатньою підставою для застосування застави.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, про те, що прокурор не довів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно та в повній мірі, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміну ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є законна та обґрунтована, а апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 2 червня 2023 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4