Справа № 308/8323/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2023 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.05.2023, приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами чоловічої статі, в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, а саме: заволодіння чужим майном, без чіткого визначення ролей, шляхом віджиму вхідних дверей на будинку АДРЕСА_1 , проникли всередину, де знаходилася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звідки відкрито заволоділи належними їм речами, а саме: мобільним телефоном марки «XIAOMI REDMI А7», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , приставкою Т2, грошовими коштами у сумі 300 гривень та алкогольними напоями. У подальшому ОСОБА_4 разом із невстановленими особами чоловічої статі та викраденим майном покинули місце події, чим спричинили ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму, яка встановлюється.

Під час проведення слідчих дій та оперативних заходів, в рамках кримінального провадження встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та частину викрадених речей у потерпілої ОСОБА_5 , 1934 року народження, може зберігати за місцем свого проживання

Прокурор вказує, що під час проведення обшуку 20.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , за місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А7», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та сім-картку мобільного оператора «Київстар».

З огляду на викладене, є необхідним забезпечення наявності вилученого майна, а саме: мобільного телефону марки «XIAOMI REDMI А7», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та сім-картки мобільного оператора «Київстар».

Зважаючи на те, що вказані речі та предмети вважаються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Як зауважує прокурор, дане клопотання подається з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням кримінального процесуального закону (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Прокурор вказує, що перебування у володінні третіх осіб майна, яке планується арештувати, не забезпечить унеможливлення підміни або зміни вмісту речового доказу від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення, що, своєю чергою, вплине на достовірність експертних досліджень та, як наслідок, позначатиметься на всебічності, повноті й неупередженості з`ясування обставини кримінального провадження.

Сторона обвинувачення вважає, що вилучені предмети, які є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, є тими процесуальними джерелами доказів, які забезпечують реальну змогу встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також можуть бути використані в судовому провадженні.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення даного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, використання та розпорядження, а саме: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А7», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім-картку мобільного оператора «Київстар», які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, однак його неприбуття у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування за номером кримінального провадження 0000385 органом досудового розслідування слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі повідомлення заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення.

20.05.2023 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

З протоколу обшуку від 20.05.2023 вбачається, що старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , за місце проживання ОСОБА_6 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А7», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім-картку мобільного оператора «Київстар».

Постановою слідчого від 20.05.2023 вилучений мобільний телефон з сім-карткою мобільного оператора визнано речовим доказом у рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Оцінивши наведене, враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно, що було вилучено під час проведення обшуку 20.05.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за місце проживання ОСОБА_6 , є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, що вилучено під час проведення обшуку 20.05.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI А7», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім-картку мобільного оператора «Київстар».

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1