Справа № 132/2009/23
Провадження №1-кп/132/320/23
Вирок

Іменем України

31 липня 2023 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 07 червня 2023 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, непрацевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, всупереч встановленим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільним відносинам, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року № 62/95-ВР, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року № 770, та наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 року № 188, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи умисно, незаконно придбав рослини коноплі, зірвавши їх на своїй присадибній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які заніс до господарського приміщення свого домогосподарства, де шляхом їх сушіння, подрібнення, виготовив наркотичний засіб, який незаконно зберігав, для власних потреб, без мети збуту, помістивши частину до паперового згортку, а висушені рослини коноплі у піч, яка розташована в господарському приміщенні. Вподальшому, під час проведення 06.04.2023 року санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , на металевій полиці в одному із господарських прибудов, працівниками відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області виявлено та вилучено паперовий згорток із вмістом подрібненої речовини рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/6714-НЗПРАП від 19.05.2023 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 1,07г. Окрім цього, всередині печі господарського приміщення, виявлені стебла рослин у висушеному стані, зеленого кольору, які відповідно до вищезазначеного висновку експерта, є фрагментами стебел рослини роду Коноплі (Cannabis), які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого (у перерахунку на висушену речовину) становить 58,47г. Таким чином, загальна маса вилученого канабісу становить 60,17г. (1,07г.+58,47г.), який ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання, для власних потреб, без мети збуту. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року № 770 («Список № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 1»), канабіс віднесено до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено. Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 року № 188, загальна вага вилученого у ОСОБА_6 наркотичного засобу канабісу, становить більш ніж невеликий розмір.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши, що дійсно зірвав рослини коноплі на своїй присадибній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , які заніс до господарського приміщення свого домогосподарства, де шляхом їх сушіння, подрібнення, виготовив наркотичний засіб, частину якого помістив до паперового згортку, а інші висушені рослини коноплі поклав у піч в господарському приміщенні, де зберігав для власних потреб, без мети збуту, які 06.04.2023 року були виявлені та вилучені працівниками поліції під час санкціонованого обшуку його домоволодіння.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією згідно вимог статті 12 КК України, віднесено до кримінального проступку, не судимий в силу ст.89 КК України, одружений, непрацевлаштований, характеризується з посередньої сторони, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують його покарання, органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Прокурор у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

При цьому суд наділений дискреційними повноваженнями обрати винній особі вид і розмір заходу примусу в межах санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а також визначити можливість виправлення засудженого без відбування покарання із застосуванням положень статті 75 КК України.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (наприклад, у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За правилами статті 75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може звільнити вказану особу від відбування заходу примусу з випробуванням, умотивувавши належним чином своє рішення.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеру діяння, обстановки, способу, місця, часу його вчинення, наявності пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки дане покарання на думку суду, відповідатиме вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, є відповідним вчиненому кримінальному правопорушенню, а також за своїм видом та розміром - необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме речовину рослинного походження канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 60,17г., яку згідно постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 07.06.2023 року, визначено зберігати в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Арешт на вказану речовину рослинного походження канабіс, в ході досудового розслідування, не накладався.

Відповідно до частини 4 статті 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування призначалося та проводилося дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, розмір якого згідно довідки про витрати на проведення експертизи відповідно до висновку № СЕ-19/102-23/6714-НЗПРАП від 19.05.2023 року, становить 2868грн.00коп.

З урахуванням цього, витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/6714-НЗПРАП від 19.05.2023 року у розмірі 2868грн.00коп., підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 31 липня 2023 року.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме речовину рослинного походження канабіс, масою (у перерахунку на висушену речовину) 60,17г., яку згідно постанови слідчого СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 07.06.2023 року, визначено зберігати в камері зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку № СЕ-19/102-23/6714-НЗПРАП від 19.05.2023 року у розмірі 2868грн.00коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя