Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/4508/23
Провадження №1-кп/279/592/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000211 від 02.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, громадянина України, не одружений, з загальною середньою освітою, не працюючий, раніше судимий 04.01.2023 Коростенським міськрайонним судом до 200 годин громадських робіт, не депутат, не інвалід, на утриманні осіб не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченому ОСОБА_2 , згідно вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області №279/32/23 від 04.01.2023 призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт. Вирок вступив в законну силу та був спрямований до виконання до Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробацїї» у Житомирській області 17.02.2023.

09.03.2023 ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомлений співробітниками Коростенського МРВ філії ДУ «Центр пробацїї» у Житомирській області з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, роз`яснені правові наслідки, що настають при умисному ухиленні від відбуття покарання, про що було складено відповідну підписку. Після цього, засудженого ОСОБА_2 було направлено до відбування покарання до Комунального виробничо-господарського підприємства м.Коростень (КВГП), де на підставі наказу №44 від 13.03.2023 для нього було складено графіки робіт на березень, квітень та травень, які йому було доведено до відома.

В той же час, на порушення складених графіків ОСОБА_2 ухилявся від відбування громадських робіт у травні з 08.05.2023 по 19.05.2023 включно, без поважних причин.

19.05.2023 засудженому ОСОБА_2 винесено в перше письмове попередження, що у разі продовження ухилення від відбування даного покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.389 КК України.

Однак, ОСОБА_2 на шлях виправлення не став і, продовжуючи умисно ухилятися від відбуття громадських робіт, починаючи з 22.05.2023 по 24.05.2023 на відпрацювання громадських робіт не з`явився, про що 24.05.2023 йому було винесено друге письмове попередження про те, що у разі продовження ухилятися від відбування даного покарання його буде притягнуто до кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.389 КК України, але ігноруючи винесені попередження ОСОБА_2 згідно довідки КВГП м.Коростень починаючи з 08.05.2023 по 19.05.2023 та з 22.05.2023 по 24.05.2023 на відбуття громадських робіт не з`явився без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_2 умисно ігноруючи покладені на нього обов`язки визначені вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухилився від призначеного покарання, та не відбував громадські роботи в період з 08.05.2023 по 19.05.2023 та в період з 22.05.2023 по 24.05.2023.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_2 скоїв проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_2 , складена в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів кримінального провадження, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого, є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

А тому, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України. Зазначені в обвинувальному акті обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами кримінального провадження.

Вищенаведені фактичні обставини, поза всяким розумним сумнівом, достатньо доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.2 ст.389 КК України, як такі, що виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Так, суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого обвинуваченим умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному проступку визнав повністю, не працюючого, за місцем проживання характеризується посередньо, осіб на утриманні не має, раніше судимого, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за доцільне призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.71,72 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01.2023 року за ч.1 ст.125 КК України у виді 40 годин громадських робіт, з розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідають 8 годин громадських робіт, та остаточно призначити покарання у виді 1 рік 5 днів обмеження волі.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 , можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Процесуальні витрати по провадженню відсутні. Майно, на яке накладено арешт відсутнє. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Підстав для обрання ОСОБА_2 запобіжних заходів не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.301, 302, 368, 376, 382 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71, 72 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04.01.2023 року, з розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`ять) днів обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили до ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувати.

Речові докази: особову справу №04/2023, що зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1

копія згідно з оригіналом