ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1158/23 Номер провадження 11-кп/814/1913/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції судове провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого

18 грудня 2020 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

звільнено умовно-достроково від відбування покарання за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 грудня 2020 року у вигляді позбавлення волі на невідбутий строк - 7 місяців 27 днів.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2023 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_8 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що в матеріалах особової справи відсутні обставини, які би свідчили про те, що засуджений довів своє виправлення протягом саме всього строку відбування покарання.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення засудженого та його захисника проти апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, особової справи, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог місцевим судом дотримано.

За ч.ч.1-2 ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У п.п.1, 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

За змістом ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого у соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 18 грудня 2020 року Роздільнянським районним судом Одеської області ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за ч.ч.1, 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 24 жовтня 2018 року й повторно 01 листопада 2018 року у вечірній час доби таємно викрав з території домоволодіння по АДРЕСА_2 належні ОСОБА_10 металеві вироби, вартістю 11 902 гривні (а.о.с.5-7).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що початок строку покарання засудженому визначено з 16 грудня 2020 року, кінець цього строку - 16 грудня 2023 року.

Таким чином, наявні передумови (формалізовані підстави, що пов`язуються із фактичним відбуттям засудженим певної частини строку призначеного йому покарання) для розгляду питання про застосування положень ст.81 КК України щодо ОСОБА_8 , що не оспорюється ніким з учасників судового провадження.

Як убачається з матеріалів особової справи, засуджений з 16 грудня 2020 року за час відбування покарання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», «Ізмаїльський слідчий ізолятор», ДУ «Бердянська виправна колонія (№77)» та ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» 6 разів заохочувався за сумлінну поведінку й ставлення до праці у вигляді подяк, не притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав 2 попередження, які погашені ще 14 листопада 2021 року, на постійній основі працює різноробочим житлової зони установи, до праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу, бере участь у виховних заходах, що проводяться в установі, вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнає повністю, покарання вважає справедливим, має чітко окреслені плани на майбутнє, зокрема, підтримувати соціально корисні зв`язки з рідними, працевлаштуватися та не повторювати помилок минулого, що підтверджується даними характеристик, зокрема й психологічної, ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» від 30 листопада, 20 грудня 2021 року, 20 червня 2022 року, 26 квітня та 09 травня 2023 року, матеріалів про заохочення, стягнення й працевлаштування засудженого.

З огляду на наявність послідовного процесу позитивних змін у особистості ОСОБА_8 ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», яка постійно спостерігає за засудженим, неодноразово було надано висновки про те, що останній за час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, із аналізу наведених вище даних і обставин у їх сукупності, встановлено, що поведінка засудженого протягом строку відбування покарання була позитивною та сумлінною, засуджений на постійній основі активно працював та брав участь у роботах із благоустрою установи виконання покарань, сумлінно ставлячись до здійснення покладених на нього обов`язків і проявляючи розумну ініціативу, надав належний критичний осуд своїй протиправній поведінці, а тому суд першої інстанції, врахувавши поведінку й ставлення до праці засудженого протягом усього стоку відбування ним покарання, дійшов правильного висновку про доведеність ОСОБА_8 свого виправлення та необхідність застосування до останнього положень ст.81 КК України.

Посилання ж прокурора на дані висновку щодо ступеню виправлення засудженого, наданого ДУ «Божковська виправна колонія (№16)», є безпідставними, оскільки відповідно до цього висновку установою виконання покарань на підставі комплексного дослідження характерних рис засудженого, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки протягом усього строку відбування покарання, встановлено, що ОСОБА_8 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування заходу примусу.

Ураховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги прокурора, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4