Справа № 461/7059/19
Провадження № 1-кс/461/2977/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

07.06.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, із середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ?

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000689 від 03.09.2019, за фактом вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , покликаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Посилаючись на ризики наведені у клопотанні, орган досудового розслідування просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, з мотивів наведених у ньому та просила таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили. Сторона захисту вважає, що ризики, зазначені прокурором не обґрунтовані. Просили розглянути питання застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України). Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Органом досудового розслідування дії підозрюваного кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України за викладених у повідомленні про підозру обставин.

Згідно приписів ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим» залежить від усіх обставин справи.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

02 червня 2023 року ОСОБА_4 в порядку ст.281 КПК України оголошено у розшук, оскільки він переховується від органу досудового розслідування, без поважних причин не з`являється на виклики слідчого.

Ухвалою слідчого судді від 05.06.2023 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , з метою приводу останнього для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою. 07.06.2023 підозрюваного затримано.

Пред`явлена ОСОБА_4 підозра на даній стадії кримінального провадження, обґрунтовується даними протоколу зовнішнього огляду трупа від 30.08.2019; даними протоколів вилучення речей від 30.08.2019; даними протоколів огляду від 30.08.2019; даними протоколу огляду житлового та господарського приміщення від 30.08.2019; даними протоколу забору порівняльного матеріалу від 30.08.2019; даними протоколу обшуку від 31.08.2019; даними з листів № 5/2/1756 від 11.09.2019 та № 5/2/1757 від 11.09.2019, отриманих із Західного регіонального управління ДПС України; даними висновку судово-медичної експертизи трупа №852/2019 від 08.10.2019; висновками молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-23/28530-БД від 29.05.2023; матеріалами зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності.

На даній стадії слідчим та прокурором, з посиланням на наведені вище докази, наведено належні мотиви з приводу того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні правопорушення, яке йому інкримінується.

Беручи до уваги вагомість наявних доказів того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, зважаючи на особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, майновий стан, ступінь соціальних зв`язків, характер інкримінованого злочину, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, приходжу до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характер вчинення злочину, в якому він підозрюється відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження.

У даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Крім цього, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими встановленими в ході розгляду клопотання обставинами, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків, експертів у кримінальному провадженні, тобто перешкоджання кримінальному провадженню, підтверджує наведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час у кримінальному провадженні не проведено усіх необхідних слідчих дій.

Приймаючи рішення за клопотанням, враховую також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що такі є вмотивованими.

Так, оцінюючи ризик незаконного впливу на учасників даного кримінального провадження, слідчий суддя враховує положення ст. ст. 23, 94 КПК України, згідно яких суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а жоден доказ не має наперед встановленої сили. Отже, виходячи зі стадії даного кримінального провадження, має місце реальний ризик, впливу на свідків та інших учасників провадження, які станом на момент розгляду даного клопотання не допитані судом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею беруться до уваги дані про вік та стан здоров`я підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його соціальні зв`язки.

Водночас, у ході розгляду клопотання обставин, які перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного не встановлено. Оцінюючи доводи підозрюваного та його захисника щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, виходжу з того, що в ході розгляду даного клопотання не встановлено обставин, які нівелюють наведені вище ризики, в тому числі у разі визначення застави чи домашнього арешту підозрюваному.

Також, в ході розгляду клопотання встановлено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів.

Також враховую і те, що норми ч.4 ст.196, ч.3 ст.197 КПК наділяють слідчого суддю правом у період, коли досудове розслідування у рамках певного кримінального провадженні ще триває (до його закінчення), вирішувати питання щодо продовження особі запобіжного заходу, але вони не обмежують тривалість застосування такого заходу строками досудового розслідування. Адже, вказане питання регулюється ч.1 ст.197 КПК, у відповідності до якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. З наведеного вбачається, що строк на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний захід, а тому ухвала про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст.203 КПК.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, отже тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для застосування запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою. Вік та стан підозрюваного дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що, в свою чергу, є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При оцінці ризиків наведених у клопотанні також враховую і те, що підозрюваний перебував у міжнародному та державному розшуку, що вказує на наявність ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду. В свою чергу, стадія кримінального провадження, а саме достатньо малий термін з моменту повідомлення про підозру, також вказують на наявність наведених вище ризиків.

Оцінюючи питання можливості застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що такі, з огляду на тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, а також наведені вище ризики, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З урахуванням викладених мотивів, наведених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , приходжу до висновку про необхідність застосовування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на вищезазначене, виходячи з категорії злочину у якому підозрюється ОСОБА_4 , підстав для визначення розміру застави слідчий суддя не знаходить.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, без альтернативи внесення застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 05 серпня 2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1