Номер провадження: 11-сс/813/1416/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах захисту ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2023року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Гребля, Чечельницького району, Вінницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого головним інженером ТОВ «Укрмежбуд», депутата Одеської обласної ради, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 , 2017 року народження, ОСОБА_8 , 2015 року народження, ОСОБА_10 , 2020 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні №0001094 від 24.06.2020 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , яке мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2023року було задоволено клопотання слідчого та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 9 161 (дев`яти тисяч сто шістдесят одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24 588 124 (двадцять чотири мільйони п`ятсот вісімдесят вісім тисяч сто двадцять чотири) гривні.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що:

- органом досудового розслідування порушуються строки, визначені ст.28 КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває 3 роки, тобто у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій;

- підозрюваний ОСОБА_8 перебуває під вартою досить тривалий час- понад 4 місяці, однак жодних слідчих дій із ним не проводилось;

- ризики, заявлені прокурором відсутні, а нові ризики не з`явились, а сума застави є значно великою для підозрюваного та непомірною для його родини.

Також адвокат зазначає, що слідчий суддя не прийняв до уваги того, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання, сім`ю, є єдиним годувальником у багатодітній родині, позитивно характеризується.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного, яка підтримала апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених ч. 5 ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001094 від 24.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 209 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбаченихч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України, на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та неодноразово перевірялась під час розгляду клопотань прокурорів про застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні, в тому числі в апеляційному порядку.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу та не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті, а підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточну кваліфікацію дій ОСОБА_8 , дослідження цих документів у сукупності формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо того, що мали місце обставини, про які зазначається у клопотанні та що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_8 , тому апеляційний суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та вважає, що надані органом досудового розслідування докази, на даній стадії досудового розслідування підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, про що зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в цій частині.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника про те, що органом досудового розслідування порушуються строки, визначені ст.28 КПК України, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває 3 роки, тобто у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих дій, оскільки встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2023 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та продовжений строк досудового розслідування кримінального провадження №0001094 від 24.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358. ч.3 ст.362, ч.2 ст.364, ч.3 ст.28 ч.2 ст.366, ч.3 ст.209, ч.2 ст.15 ч.2 ст.209 КК України до десяти місяців, тобто до 24.12.2023 року.

Окрім того, згідно матеріалів провадження, у кримінальному провадженні необхідно ще виконати наступне: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки призначених експертиз, розсекретити та приєднати матеріали НСРД, на підставі чого, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів буде надана остаточна юридична оцінка діям підозрюваного.

Апеляційним судом враховуються характеристики ОСОБА_8 як депутата Одеської обласної ради, однак вони були враховані при застосуванні та продовженні відносно нього запобіжного заходу, однак за версією слідства, ОСОБА_8 , є визначальною дійовою особою у даній організованій групі, інкриміновані йому злочини вчиняв, в тому числі із використанням досвіду роботи у органах державної влади, а також репутації депутата Одеської обласної ради, отже це підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який є доведеним, та не зменшився, оскільки досудове розслідування ще триває, не всі необхідні докази на даний час вилучені, та не всі свідки допитані.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим, а також надані прокурором матеріали, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість запобігання ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При вказаних обставинах, слідчий суддя прийшов до висновку, прокурором доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 і 3 ч.1 ст.194 КК України, і вказаний запобіжний захід є відповідним, згідно ст.178 КК України, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, а також тяжкості кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 .

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що вона має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави апеляційному суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують та не зменшились ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_7 , про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, неповнолітніх дітей на утриманні, позитивно характеризується за місцем проживання, проте наголошує на тому, що зазначені обставини не виключають та не зменшують існування зазначених вище доведених органом досудового розслідування ризиків.

Твердження захисника про те, що слідчий суддя, порушивши вимоги діючого КПК України, не надав оцінки всім обставинам справи та не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не враховує, адже, продовживши строк тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів апеляційної скарги про непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, в якому судом зазначено, що при встановленні суми застави, яка перевищує платоспроможність обвинуваченого, слід враховувати тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, а також його професійне становище. Розмір застави, встановлений виключно з урахуванням майнового стану підозрюваного, не є достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Під час розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами сторони захисту на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2023року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, а також ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2023року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_8 , апеляційним судом перевірялись твердження сторони обвинувачення та захисту щодо майнового стану підозрюваного.

Так, прокурором в судовому засіданні апеляційного суду надавались наступні документи:

- протокол огляду предмету від 19.11.2022 року, а саме мобільного телефону, належного ОСОБА_12 , з якого вбачається, що ОСОБА_8 надавав йому вказівки щодо зняття значних сум грошових коштів з рахунків підприємств та передачі їх ОСОБА_13 , а також оформлення на її ім`я нотаріальних довіреностей на право управління та розпорядження всім майном;

- протокол огляду предмету від 25.04.2023 року, а саме файлу з інформацією про рух коштів ТОВ «УКРМЕЖБУД», з якого вбачається, що з рахунку підприємства на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_13 перераховувались значні суми грошових коштів, в тому числі видавалось готівкою ОСОБА_12 банківськими чеками 56млн.177 тис. грн.;

- нотаріальна довіреність від 17.05.2019 року, видана ОСОБА_14 на ім`я ОСОБА_8 строком на 20 років на право розпорядження майном - моторною яхтою;

- договір оренди квартири від 27.09.2022 року, укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , згідно умов якого ОСОБА_13 отримувала оренду плату за квартиру по АДРЕСА_3 ;

- грошові чеки з період 2017 -2018 року про виплату ОСОБА_16 значних сум грошових коштів з рахунку ПП «БілдінгІнвест-К» на закупівлю будівельних матеріалів;

- а також інші документи та протоколи допитів, які прямо чи опосередковано свідчать про платоспроможність ОСОБА_8 .

За час перебування ОСОБА_8 під вартою, його майновий стан не погіршився, оскільки докази цього стороною захисту не надані та не спростовані.

Таким чином прокурором доведено наявність прихованих активів підозрюваного, що вказує на обґрунтованість визначення застави у розмірі 9 161 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 24 588 124 грн.

Так, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо виключності зазначеного випадку, оскільки на це вказує характер інкримінованих підозрюваному злочинів, тяжкість можливого призначеного покарання, характеристика сімейного та майнового стану останнього, а також його особисту роль у вчиненні інкримінованих злочинів, тому розмір застави у межах, зазначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не буде здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

До того ж, обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлені.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, для запобігання названим вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та продовження їх існування, у зв`язку з чим неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

При цьому, апеляційний суд вважає, що у клопотанні прокурор навів обґрунтовані обставини, на підставі яких завершити досудове розслідування до закінчення дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 неможливо, оскільки для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати певний обсяг обов`язкових слідчих та процесуальних дій, а також скласти обвинувальний акт, на що потрібен час.

Натомість, апеляційний суд наголошує на тому, що обсяг дій, необхідних для завершення досудового розслідування визначається слідчим та прокурором, та не може бути предметом апеляційного розгляду під час розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що на теперішній час, тільки тримання під вартою, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам, та на час постановлення ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказані ризики не зменшились, тому апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає.

Керуючисьст.ст. 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах захисту ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2023року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні №0001094 від 24.06.2020 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4