ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3068/23 Справа № 201/9379/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001593, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше судимого останні рази:

- 21 вересня 2021 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

- 24 березня 2023 року вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 62, 69, 71 КК України, до покарання у виді одного року шести місяців тримання у дисциплінарному батальйоні,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді двох років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2023 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 62, 69, 71 КК України, до покарання у виді одного року шести місяців тримання у дисциплінарному батальйоні, виконувати самостійно.

Судом вирішено питання долі речових доказів.

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винною у тому, що 15 жовтня 2022 року, не пізніше 15.00 години, він, знаходячись за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ліжку побачив сумку та відчинивши її в середині побачив банківську карту «ПриватБанк», золотистого кольору, розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .. Вказану банківську карту ОСОБА_6 визначив об`єктом свого злочинного посягання та в нього виник злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документу з корисливих мотивів, а саме подальшого заволодіння грошовими коштами з банківської карти, належних потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документа, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_6 своєю рукою взяв з сумки потерпілого ОСОБА_5 банківську карту «ПриватБанк», золотистого кольору, розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , яка належить останньому та поклав до своєї кишені куртки одягнутої на ньому, тим самим викрав вказану банківську карту, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є електронним носієм Інформації, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку та засобом доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом).

В подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, утримуючи при собі платіжний документ, а саме банківську картку «ПриватБанк», золотистого кольору, розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , що належить, потерпілому ОСОБА_5 та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в період дії воєнного стану, ОСОБА_6 15 жовтня 2022 року точного часу встановити не виявилось можливим, але не пізніше 15.00 години знаходячись за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 під подушкою та матрацом на ліжку побачив грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн. та 30 000,00 грн., які належать ОСОБА_5 та які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв своєю рукою грошові кошти у розмірі 20 000 грн., 30 000 грн. та помістив до своєї кишені куртки одягнутої на ньому, після чого, утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 50 000,00 грн.

Крім того, ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність, після того, як незаконним способом заволодів банківською картою «ПриватБанк», золотистого кольору, розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , що належить, потерпілому ОСОБА_5 , що у відповідності до Закону України від 2 квітня 1992 року «Про інформацію», Закону від 02 жовтня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в України», п. 1 ст. 5 Закону від 22 травня 2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг», «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 8 жовтня 1998 року і ст. 200 КК України є електронним платіжним документом, в період часу з 15 жовтня 2022 року точного часу встановити не надалось можливим, але не раніше 13.00 годин по 16 жовтня 2022 року точного часу встановити не надалось можливим, але не пізніше 18.00 години, достовірно знаючи, що при розрахунку даною банківською карткою по терміналу, не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, вирішив цим скористатись, та знаходячись у магазинах і закладах: «0118» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32 здійснив 4 оплати за придбання товарів на суми 19,20 грн., 799,50 грн., 799,00 грн. 533,30 грн.; «Алкомаг» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 86А здійснив оплату за придбання товару на суму 660,00 грн.; «Єва-26» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 86А здійснив 2 оплати за придбання товарів на суми 991,77 грн. та 719,00 грн.; «Лідер взуття» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, пр. Героїв, 11Л здійснив 6 оплат за придбання товарів на суми 696,00 грн., 696,00 грн., 598,00 грн., 598,00 грн., 969,00 грн. 598,00 грн.; «ФОП Янбих В» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 86 здійснив оплату за придбання товару на суму 480,00 грн.; «Будівельників» за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників, 28 здійснив оплату за придбання товару на суму 480,00 грн.; «Чай ОК» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги 26А здійснив 2 оплати за придбання товарів на суми 528,00 грн. та 285,00 грн.; «Продукти» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 100 здійснив оплату за придбання товару на суму 639,00 грн.; «GULIA» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3 здійснив оплату за придбання товару на суму 350,00 грн.; «SOLO» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3 здійснив 2 оплати за придбання товарів на суми 740,00 грн. та 536,00 грн.; «ANDI» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3 здійснив 2 оплати за придбання товарів на суми 999,00 грн. та 845,00 грн.; «Б`ютік» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3 здійснив оплату за придбання товару на суму 577,00 грн.; «Варус-50» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв 3 здійснив 2 оплати за придбання товарів на суми 511,53 грн. та 518,91 грн.; «Варус» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 56А здійснив 2 оплати за придбання товарів на суми 781,81 грн. та 960,98 грн.; «Канцлер» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 56А здійснив оплату за придбання товару на суму 426,70 грн.; «Ап оффе» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3 здійснив оплату за придбання товару на суму 30,01 грн.; «СПД ОСОБА_9 » за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3 здійснив 2 оплати за отримання послуг на суми по 849,00 грн.; «Тестовий магазин» за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 3 здійснив оплату за придбання товару на суму 172,17 грн.; «Продукти 118» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 86Б здійснив оплату за придбання товару на суму 958,00 грн.; «Море Пива» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 58 здійснив оплату за придбання товару на суму 391,60 грн.; «АТБ» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 44 здійснив оплату за придбання товару на суму 504,00 грн.; «Аптека Малина» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 42Ф здійснив оплату за придбання товару на суму 505,00 грн.; «Pizza Day» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 44Ж здійснив оплату за придбання товару на суму 760,00 грн.; «Space Stree Fo» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 86А здійснив оплату за придбання товару на суму 345,00 грн.; «Goodbeer» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 42Ц здійснив оплату товару на суму 395,70 грн., а також знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 за допомогою свого мобільного телефону здійснив 13 оплат за отримання Інтернет послуг на суми по 134,99 грн., тим самим таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану здійснив крадіжку грошових коштів з банківської картки «ПриватБанк», золотистого кольору, розрахунковий рахунок: НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , тим самим завдавши останньому матеріальний збиток на загальну суму 25 402,45 грн.

Дії ОСОБА_6 , які виразились у викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 357 КК України та дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані судом за ч. 4 ст. 185 КК України.

В апеляції:

- потерпілий ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинуваченням було складено невірний обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , кваліфікувавши його дії як крадіжку, оскільки дії останнього мали бути кваліфіковані як грабіж, вчинений організованою групою осіб, повторно, з проникненням у приміщення, завдавши великого збитку.

Вказує, що того ж дня група осіб за участі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вдруге проникали до його квартири та із застосуванням побоїв скоїли грабіж. Вважає, що слідча ці факти приховала, зазначивши, що ОСОБА_6 вчинив злочин одноособово. Також вказує, що під час досудового розслідування не проводилися впізнання, перехресні допити, не встановлено, хто направив ОСОБА_6 до його квартири та вказав йому де слід шукати гроші.

Окрім цього вказує, що усього йому було завдано збитків на 80 000 гривень, а у вироку вказано 50 000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, однак останній до судового засідання не з`явився та не повідомив про поважність причини свого неприбуття, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Заслухавши обвинуваченого, який заперечував про апеляційної скарги потерпілого, думку прокурора, яка просила залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, за правилами ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження у порядку положень ч. 3 ст. 349 КПК України, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали.

Отже, оскільки під час судового розгляду у суді першої інстанції потерпілий не оспорював обставини, які інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу, про що свідчить наявна в матеріалах заява самого потерпілого ( а.с. 58 том 2), яку слід розцінювати як таку, відповідно до якої потерпілий погоджується зі змістом обвинувачення, викладеним в обвинувальному акті, то доводи апеляції потерпілого в частині таких обставин, а саме зазначення ним того, що обвинувачений ОСОБА_6 його саме пограбував, забравши у нього з під матрацу 40 000 грн. і він вважає, що обвинуваченого навів його сусід ОСОБА_12 , який знав код його банківської картки та бачив, що потерпілий зберігав під матрацом гроші, а також наведення обставин інших подій з іншими учасниками, що до обставин матеріалів даного кримінального провадження взагалі не відноситься, не приймаються до уваги і не розглядаються.

Також враховується, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких даних, які свідчать про те, що потерпілий на досудовому розслідуванні чи на стадії судового розгляду не погоджувався з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_6 та обставинами вчинення злочинів проти нього. І в апеляції потерпілого таких аргументів в підтвердження своїх доводів не наведено.

Щодо стверджень потерпілого в апеляції на неправильно зазначену судом першої інстанції у вироку суми спричинених йому діями ОСОБА_6 збитків, а саме потерпілий зазначає, що у вироку вказано спричинення йому збитків на 50 000 грн., а фактично йому спричинено за двома епізодами 80 000 грн. є помилковими і безпідставними, так як за змістом встановлених судом першої інстанції обставин викладених в оскаржуваному вироку, ОСОБА_6 визнано винним за крадіжку ним у потерпілого ОСОБА_5 у його квартирі з під матрацу та подушки 20 000 грн. Та 30 000 грн., всього 50 000 грн., та крадіжку з банківської картки потерпілого на загальну суму 25 402,45 грн., що і складає загалом за двома злочинами загальну суму 75 402,45 грн., тобто є майже тією сумою збитків на яку вказує в апеляції потерпілий.

Викладені в оскаржуваному вироку обставини, які в повному обсязі визнав обвинувачений ОСОБА_6 , підтверджують вину останнього у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України - викраденні офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Таким чином, незгода потерпілого із фактичними обставинами інкримінованих ОСОБА_6 злочинів та їх кваліфікацією лише після закінчення судового провадження в суді першої інстанції та ухвалення вироку, не спростовує висновків суду щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки такі висновки є законними, об`єктивними і такими, що повністю відповідають фактичним встановленим судом першої інстанції обставинам.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції за своїм змістом відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.

З огляду на викладене, доводи апеляції потерпілого під час апеляційного розгляду провадження свого підтвердження не знайшли, вирок суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, тому апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001593, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4