ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/491/23 Справа № 705/2502/23 Категорія: виконання вироку Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника установи ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92) - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

засудженого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської області від 1.06.2023 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Мотивами для постановлення такого рішення суд вказав, що засуджений ОСОБА_8 характеризується повністю позитивно лише в характеристиці від 23.05.2023 р., відповідно до якої він виконує обов`язки днювального відділення. До роботи ставиться сумлінно, старанно, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Допустив порушення режиму відбування покарання, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, із яких 2 рази поміщався до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує законні вимоги. За характером скритий. У середовищі засуджених не конфліктний. Провину у скоєному злочині визнає. Заборгованість за вироком суду не відшкодував.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та застосувати до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, враховуючи, що ОСОБА_8 на протязі досудового розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження давав щирі свідчення, не намагаючись уникнути відповідальності за вчинений злочин, визнавав вину та цивільні позови потерпілих.

Так, 12.12.2018 р. вироком Солом`янського райсуду м. Києва ОСОБА_8 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і йому призначено покарання у виді 4 місяців арешту з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим за вироком Печерського райсуду м. Києва від 13.09.2018 р. остаточно призначено до відбуття 6 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, за який засуджено ОСОБА_8 відноситься до категорії особливо тяжких. В такому разі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, засуджений має відбути не менше строку покарання, для того, щоб до нього могло бути застосоване умовно-дострокове звільнення. 19.01.2023 р. ОСОБА_8 відбув строку призначеного йому покарання.

За час тримання в ДУ «Київський слідчий ізолятор» м. Київ ОСОБА_8 порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував.

У ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання з 17.08.2019 р. та характеризується позитивно. Виконує обов`язки днювального відділення. До роботи відноситься сумлінно, старанно, з розумною ініціативою. За що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Допустив порушення режиму, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку.

У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується, ставиться бережно. За характером скритний, спокійний, врівноважений. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та установи. ОСОБА_8 бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, а саме «Фізкультура та спорт», приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Провину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. Також, з моменту останнього стягнення (20.05.2022 р.) минуло більше року, інших стягнень за вказаний період у ОСОБА_8 не було, лише заохочення.

Попередні висновки адміністрації щодо того, чи стає засуджений на шлях виправлення, не можуть бути єдиною підставою для визнання особи такою, що не довела свого виправлення. Таким чином, ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Не погодившись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала, на його думку, є незаконною, необґрунтованою, а тому підлягає до скасування.

Так, попередні висновки адміністрації щодо того, чи стає засуджений на шлях виправлення, не можуть бути єдиною підставою для визнання особи такою, що не довела свого виправлення. Тобто, приймаючи рішення про відмову у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення, суд першої інстанції не мав права посилатися на цю обставину.

Крім того, відмовляючи у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі того, що засудженим не відшкодовано заборгованості за вироком, місцевий суд повинен був дослідити такі обставини: трудові навички, забезпечення приладдям, сировиною, забезпечення обсягами роботи, оплата праці, фінансову забезпеченість, тощо.

Апелянт вважає, що суд відмовляючи у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання безпідставно послався на те, що ним не відшкодовано заборгованості за вироком.

Згідно довідки ДУ «Старобабанівська ВК № 92», з моменту останнього стягнення 20.05.2022 р. пройшло більше одного року, інших стягнень за вказаний період у нього не було, а тому він визнається таким, що не має стягнень. Крім того, у нього наявні 4 заохочення, встановлені правами начальника установи.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 із вказаних у них мотивів, думку прокурора ОСОБА_6 та представника ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92) - ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: 1) особа відбуває основне покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі; 2) засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; 3) він фактично відбув встановлену ч. 3 ст. 81 КК України частину призначеного судом покарання.

Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про те, що засудженого ОСОБА_8 не можна вважати таким, який сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Обґрунтованість цього підтверджується відповідним змістом матеріалів особової справи, з якої вбачається, що засуджений відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Старобабанівська ВК (№ 92) за вироком Солом`янського райсуду м. Києва від 12.12.2018 р. за ч. 1 ст. 286 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. Стягнуто з обвинуваченого на користь потерпілої матеріальну та моральну шкоду.

Згідно матеріалів справи, за час перебування в СІЗО м. Києва ОСОБА_8 характеризувався посередньо, до суспільно-корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

Згідно характеристики засудженого ОСОБА_8 від 12.05.2023 р., затвердженої начальником установи - полковником внутрішньої служби ОСОБА_10 (а. с. 8-10), засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання ДУ «Старобабанівська виправна колонія» з 17.08.2019 р. характеризується позитивно.

Проте з матеріалів справи вбачається, що поведінка засудженого ОСОБА_8 за час відбування покарання в Старобабанівській ВК-92 з 17.08.2019 р. неодноразово змінювалась, а саме: згідно характеристики від 18.11.2021 р., ОСОБА_8 характеризувався позитивно, виконував обов`язки днювального відділення, тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності та 1 раз поміщався в ДІЗО. При цьому, згідно з характеристикою від 26.05.2022 р., характеризувався негативно, виконував обов`язки днювального відділення, допустив 5 порушень режиму відбування покарання, за що двічі поміщався в ДІЗО. 24.11.2021 р. був переведений на ДСР, де був працевлаштований різноробочим. Заборгованість за вироком суду не відшкодував, потребує підвищеного контролю за поведінкою.

Відповідно до відомостей, які містяться в особовій справі, ОСОБА_8 20.03.2022 р. був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за те, що під час прибирання зовнішньої території прилеглої до ДСР було виявлено його відсутність. У ході проведення першочергових розшукових заходів протягом 20 хвилин засуджений був виявлений за 500 метрів від дільниці соціальної реабілітації біля водоймища та був переведений з ДСР. Рішенням профілактичної комісії від 31.05.2022 р. був поставлений на облік як злісний порушник режиму відбування покарання. Аналогічне рішення приймалось вказаною комісією 01.07.2022 р. та 31.08.2022 р., 28.10.2022 р., 30.11.2022 р., 30.12.2022 р. та 30.01.2023 р., що підтверджується витягами з протоколів № 6, № 7, № 9, № 1, № 2 , № 10 та № 11 (а. с. особової справи 191-193, 202-205).

Відповідно до характеристики від 17.11.2022 р., засуджений характеризувався позитивно, мав 2 заохочення та 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. За характером скритий. У відношенні до працівників колонії не завжди тактовний, виконує законні вимоги не завжди. На заходи виховного та профілактичного характери реагує посередньо. Підтримує доброзичливі відносини із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості

Згідно характеристики від 2.02.2023 р., засуджений ОСОБА_8 характеризувався позитивно. При цьому, зазначено, що останній не завжди виконує законні вимоги персоналу установи, у відношенні до працівників колонії не завжди тактовний. За характером скритний. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо. Підтримує доброзичливі відносини із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості.

2.02.2023 р. комісією установи відмовлено в направленні на розгляд суду клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Таким чином, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_8 характеризується повністю позитивно лише в характеристиці від 23.05.2023 р., відповідно до якої він виконує обов`язки днювального відділення. До роботи ставиться сумлінно, старанно, за що 4 рази заохочувався правами начальника установи. Допустив порушення режиму відбування покарання, за що 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, із яких 2 рази поміщався до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує законні вимоги. За характером скритий. У середовищі засуджених не конфліктний. Провину у скоєному злочині визнає. Заборгованість за вироком суду не відшкодував.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду щодо того, що з огляду на вищевикладене, засуджений ОСОБА_8 не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці, протягом усього строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.

Апеляційний суд зауважує, що поведінка засудженого ОСОБА_8 , яка вказує на його виправлення, має бути стабільною в ході всього строку відбування покарання, а не лише перед моментом виникнення права на певну пільгу.

Посилання в апеляційних скаргах засудженого та його захисника на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що з досліджених матеріалів не можна дійти безумовного та безапеляційного висновку, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду і з таким висновком та такою оцінкою поведінки засудженого ОСОБА_8 протягом усього строку відбування покарання погоджується і суд апеляційної інстанції.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

Керуючись, ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 1.06.2023 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді