Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/191/2023 Справа № 641/862/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 від 17.01.2020 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приозерська, Джезказганської області, Казахстан, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 17.01.2020 об 15:03 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території Комунального ринку за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 161, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки у вигляді поширення неправдивих відомостей, що створюють обстановку загального страху і невпевненості, може породити паніку, а тим самим порушує безпеку суспільства та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, з власного мобільного телефону «Хіаоmі mі А1», іmеі 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась SІМ-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» (ПрАТ «ВФ Україна») з абонентським номером НОМЕР_3 , зателефонував на спеціальну лінію оператора «101» Головного Управління Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій у Харківській області, та достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити є неправдивою, повідомив про замінювання Комунального ринку, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 161.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 259 КК України визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він, 17.01.2020 приблизно о 15:03 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території Комунального ринку за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграда, 161 зі свого власного мобільного телефону «Хіаоmі» зателефонував на спеціальну лінію оператора «101» Головного Управління Державної Служби України з Надзвичайних Ситуацій у Харківській області та повідомив, неправдиву інформацію про те, що Комунальний ринок замінований.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 259 КК України, а саме як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує його покарання є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_5 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Запобіжний захід, обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 на мобільний телефон «Xiaomi mi A1», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператору «Водафон» з номером НОМЕР_3 - зняти.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідки № 11/1/17СЕ-20 від 29.01.2020 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 2512,16 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 2512, 16 грн. (дві тисячі п`ятсот дванадцять грн. 16 коп.).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.01.2020 на мобільний телефон «Xiaomi mi A1», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператору «Водафон» з номером НОМЕР_3 - зняти.

Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi mi A1», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_4 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператору «Водафон» з номером НОМЕР_3 , які зберігаються в камері схову Відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області згідно із квитанції № 01063 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1