Справа № 163/1218/18 Провадження №11-кп/802/419/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000169, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шацького районного суду Волинської області від 14 березня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Вишнів, Любомльського району, Волинської області, житель АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працює, одружений, не військовозобов`язаний, раніше судимий, востаннє вироком Любомльського районного суду Волинської області від 08.09.2006 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 75, 76 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, з іспитовим строком три роки, постановою Любомльського районного суду Волинської області від 29.01.2009 звільнення від призначеного покарання з іспитовим строком скасовано та направлено засудженого для відбування покарання, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.05.2013 умовно-достроково звільнений від відбування покарання на невідбутий термін 7 місяців 17 днів,

визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено попередній заставу, із продовженням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на нього ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 18 січня 2023 року.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 визначено рахувати з дня приведення вироку до виконання.

У строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 08 год. 17 січня 2023 року до звільнення ОСОБА_8 з ДУ «Луцький слідчий ізолятор» 06 лютого 2023 року, у зв`язку із внесенням застави, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України

Після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 107360 грн., внесену на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України у Волинській області № UA0002504, банк ДКСУ м. Київ, , МФО 820172 визначено повернути заставодавцю ОСОБА_10 .

Вироком вирішено питання про речові докази, арешт майна та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він будучи раніше засудженим за вчинення умисних, корисливих злочинів на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний, корисливий злочин.

Так, 01 червня 2018 року, близько 22 год., ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вул. Незалежності, навпроти будинку № 54 в м. Любомль, Волинської області, діючи повторно, переслідуючи корисливу зацікавленість та керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, підійшовши до ОСОБА_7 , шляхом ривка рукою, умисно відкрито викрав у неї жіночу сумочку із шкірозамінника, вартістю 166 грн. 33 коп., в якій знаходилися 400 грн. (одна купюра номіналом 200 грн., три купри номіналом 50 грн., одна купюра номіналом 20 грн. та три купюри номіналом по 10 грн.), розкладна парасоля, вартістю 116 грн. 33 коп., жіночий гаманець, вартістю 66 грн. 67 коп., газовий балончик «Терен 4М», вартістю 150 грн., запальничка «Lion», вартістю 5 грн. 67 коп., вологі серветки «Fentasy», вартістю 3 грн. 41 коп., банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 , дев`ять візитних карток різних підприємств і організацій та копії документів з місця роботи ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 908 грн. 41 коп.

У поданих на вирок обвинувачений, та потерпіла аналогічних за змістом апеляційних скаргах, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважають вирок в частині призначеного покарання таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість. Вказують, що обираючи вид та розмір покарання, суд не врахував те, що ОСОБА_8 винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодувала потерпілій завдані злочином збитки, у зв`язку із чим, остання ствердила про відсутність до нього будь-яких претензій матеріального та морального характеру, просила суд обвинувачену суворо не карати. Більш того, 24.04.2023 ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_7 зареєстрували шлюб. Змушені були залишити країну у зв`язку із обставинами. Просять вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити більш м`яке покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, обвинуваченого, захисника та потерпілу, які, кожен окремо, підтримали подані ними апеляційні скарги, з наведених у них мотивів та просили про їх задоволення, прокурора, який проти їх задоволення заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження, розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.

Встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину та їх кваліфікація є правильною, що по суті в апеляційних скаргах не заперечується.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку, суд повинен визначати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності всіх обставин вчинення злочину (форми вини, мотивів, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, ступеня участі кожного із співучасників у вчиненні злочину та ін.).

Місцевий суд, призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, дотримався вищезазначених вимог кримінального закону.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Не знайшовши підстав для застосування щодо обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України, судом першої інстанції не з достатньою повнотою враховано дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, та інші обставини справи.

При вирішенні можливості застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст.75 КК України, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про його особу та інші обставини справи.

Встановлено, що ОСОБА_8 хоча і раніше судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, перебував у розшуку, однак винуватість у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаялась та активно сприв розкриттю злочину, як на досудовому розслідуванні, так і в ході судового розгляду неодноразово просив перед потерпілою вибачення, завдану злочином шкоду останній відшкодувала в повному обсязі, що у відповідності до ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання. Окрім того, потерпіла подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити призначене ОСОБА_8 покарання та застосувати щодо нього інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку із одруженням. Таку позицію підтримала і в суді апеляційної інстанції.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений має постійне місце проживання, враховує апеляційний суд і те, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні одного злочинного епізоду, ступінь його участі, а також інші обставини справи, тривале проживання та в подальшому одруження з потерпілою.

Перераховані вище обставини, які пом`якшують покарання, тяжкість скоєного ОСОБА_8 злочину, дані про його особу, який просив вибачення у потерпілої, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодувала матеріальну та моральну шкоду, думка потерпілої, яка ствердила про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого, просила призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України, апеляційний суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, із звільненням його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що дозволить здійснювати контроль з боку уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою засудженого.

Крім того, висновок досудової доповіді представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_11 , що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, з огляду на низьку оцінку ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, є суперечливим (а.с.201-206).

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Шацького районного суду Волинської області від 14 березня 2023 року відносно ОСОБА_8 змінити.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: