справа № 619/1831/23
провадження № 1-кс/619/321/23
Ухвала

Іменем України

01 травня 2023 року,

м. Дергачі,

слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника адвоката ОСОБА_5 , розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000892 від 12.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою.

До суду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження № 0000892 від 12.04.2023 за ч. 1 ст. 289 КК України, а саме на трактор «Т-40 АМ» синього кольору з номерним знаком на ньому « НОМЕР_1 », визначення місця зберігання майна доручити стороні обвинувачення.

У обґрунтування клопотання зазначено, що 12.04.2023 о 8 год 30 хв надійшло повідомлення до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про те, що за адресою: АДРЕСА_1 невідомі особи незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме трактором «Т-40 AM» р.н. « НОМЕР_2 » синього кольору, який належить ОСОБА_4 . Працівниками СКП ВП № 3 ХРУП № 3 отримано оперативну інформацію про місце знаходження цього транспортного засобу. 25.04.2023 заступником начальником СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_7 здійснено виїзд з метою огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де за письмовою згодою ОСОБА_8 було проведено огляд місяця події, під час якого виявлено та вилучено трактор «Т-40 AM» синього кольору з номерними знаками на ньому « НОМЕР_1 ». З метою встановлення обставин, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні та являтимуться доказовою базою по ньому, а також те, що вилучені предмети під час зазначеного огляду місця події є тимчасово вилученим майном, для запобігання знищення виявленого речового доказу, виникла необхідність у накладанні арешту.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала у повному обсязі, просить його задовольнити з підстав, викладених вище.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні проти арешту майна шляхом заборони відчуження не заперечували, просили передати трактор на відповідальне зберігання власнику, оскільки він являється єдиним засобом до існування всієї сім`ї, яка складається з чотирьох осіб. У цей час почалася посівна, вони мають у власності земельні ділянки, які необхідно обробляти, а інших засобів для обробки землі вони не мають.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий судя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторони обвинувачення, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшла висновку про задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2023внесено відомості за № 0000892 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 ККУкраїни.

Як передбачено ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Статтею 168 КПК України встановлено, що факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Заступником начальника ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_7 25.04.2023 здійснено виїзд з метою огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , де за письмовою згодою ОСОБА_8 було проведено огляд місяця події, під час якого виявлено та вилучено трактор «Т-40 AM» синього кольору з номерним знаком на ньому « НОМЕР_1 ».

Постановою слідчого ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області від 26.04.2023 вилучений 25.04.2023 в ході огляду місця події трактор визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000892 від 12.04.2023.

Як убачається з протоколу огляду місця події від 28.04.2023, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_4 , останнім за характерними ознаками було впізнано належний йому трактор та підтверджено, що трактор «Т-40 AM» синього кольору з номерним знаком на ньому « НОМЕР_1 », який було вилучено 25.04.2023 в смт Печеніги належить йому.

За відомостями свідоцтва про реєстрацію машини самостійно зібраний трактор колісний типу НОМЕР_3 з реєстраційним номером НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 .

Положеннями статті 167-169 КПК України зазначений у клопотанні предмет є тимчасово вилученим майном.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області довів необхідність арешту вилученого майна як речового доказу, оскільки існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Окрім того, враховуючи наслідки арешту майна для власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт трактора «Т-40 AM» синього кольору з номерним знаком на ньому « НОМЕР_1 » шляхом заборони на відчуження буде найменш обтяжливим способом, оскільки арешт майна шляхом його вилучення є надмірним.

При цьому, враховуючи можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає необхідним дозволити власнику використовувати даний трактор за власними потребами, заборонивши йому проводити відчуження у будь-який спосіб, зобов`язавши надати трактор за першою вимогою для проведення слідчих дій.

Крім того, відсутні посилання на доводи та докази про те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна.

До того ж, арешт транспортного засобу шляхом заборони права на його відчуження відповідає положенням ч.1 ст. 170 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження на тимчасово вилучене майно в рамках кримінального провадження №0000892 від 12.04.2023 за ч. 1 ст. 289 КК України, а саме трактор «Т-40 АМ» синього кольору з номерним знаком на ньому « НОМЕР_1 » - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Негайно передати під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_4 трактор «Т-40 АМ» синього кольору з номерним знаком на ньому « НОМЕР_1 », який зберігається у ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 10.

Зобов`язати ОСОБА_4 надати трактор «Т-40 АМ» синього кольору з номерним знаком на ньому « НОМЕР_1 » за першою вимогою для проведення слідчих дій та зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Попередити власника майна - ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України та необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1