Справа № 464/1260/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/452/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м.Львова від 29 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

з участю: прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

встановила:

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 29 березня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 30 березня 2022 року.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, порушуючи вимоги чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, усвідомлюючи значення своїх дій та, розуміючи їх наслідки, за невстановлених в ході проведення досудового розслідування обставин увійшов у злочинну змову з невстановленими органом досудового розслідування особами, з метою незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконною збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_8 , використовуючи програмне забезпечення для смартфонів систему обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», яке було встановлено на мобільному телефоні, та використовувався останнім, створив обліковий запис «@Sky walker». якому присвоєно псевдонім (@Fucking_Sky walker, використовуючи які у програмному забезпеченні «Telegram», встановив контакт з «телеграм-магазинами» та окремими особами, які здійснюють незаконний збут наркотичних засобів, з метою подальшого незаконного збуту таких задля отримання матеріальної вигоди.

Так, у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 , в системі обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», використовуючи обліковий запис « ОСОБА_10 », якому присвоєно псевдонім (« ОСОБА_11 , діючи в групі із невстановленими досудовим розслідуванням особами, які використовували обліковий запис « ОСОБА_12 » із псевдонімом ОСОБА_13 , обумовив план вчинення кримінального правопорушення. Згідно з визначеного учасниками групи плану, ОСОБА_8 отримував від невстановлених слідством осіб, матеріали стосовно яких виділені в окреме кримінальне провадження, шляхом віднайдення пакунків із наркотичними засобами та психотропними речовинами, їх фасував, а у подальшому розповсюджував такі в різних частинах міста Львова, роблячи сховки із наркотичними засобами та психотропними речовинами. Після цього, ОСОБА_8 повинен був фотографувати такі сховки і фотографії з координатами місцезнаходження наркотичних засобів та психотропних речовин надсилати у месенджер «Telegram» невстановленим слідством особам, які в свою чергу інформацію про місцезнаходження захованих ОСОБА_8 наркотичних засобів та психотропних речовин розповсюджували серед наркозалежних осіб за грошову винагороду. ОСОБА_8 за кожен окремий сховок із наркотичними засобами та психотропними речовинами повинен був отримати від невстановлених слідством осіб грошові кошти. Зокрема, ОСОБА_8 , реалізуючи раніше обумовлений спільний злочинний умисел з невстановленими досудовим розслідуванням особами, в порушення вимог чинного законодавства України, яке регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, отримавши такі від невстановлених досудовим розслідуванням осіб, незаконно зберігав з метою збуту в автомобілі марки «Ford», моделі «Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 , наркотичні засоби га психотропні речовини в особливо великих розмірах.

30 березня 2022 року, період часу з 13 год. 53 хв. по 15 год. 54 хв., в ході проведення, обшуку, в автомобілі марки «Ford», моделі «Focus» д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_14 , яким фактично користується ОСОБА_8 , серед іншого було виявлено та вилучено:

- подрібнену речовину рослинного походження, яка знаходилась в 121 полімерному пакеті та полімерній ємності в якій відповідно до висновку експерта №І -19/114-22/4561-І І ЗР11АІІ виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 163.37 грам;

- 42 таблетки фіолетового кольору, 156 таблеток синього кольору, 53 таблетки сірого кольору, які знаходились в прозорому полімерному пакеті із герметизуючою застібкою, в яких відповідно до висновку експерта №СЕ-19114-22/4570-1-НЗРПАП виявлено особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4-мстилсндіоксимстамфетамін). Маса МДМА (3.4- метилендіоксиметамфетамін) в 231 таблетці становить 45.6644 грам. кристалічні речовини бежевого кольору, які містились в прозорому полімерному пакеті із герметизуючою застібкою та смугою фіолетового кольору та 18 прозорих полімерних пакетах із герметизуючими застібками та смугами фіолетового кольору, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-22/4571-НЗПРАП виявлено особливо небезпечну психотропну речовину МДМА (3,4-мстилендіоксиметамфстамін) масою 40,3337 грам. Всього вилучено особливо небезпечної речовини МДМА (3.4- метилендіоксиметамфетамін), масою 86,0281 грам, що є особливо великим розміром;

- порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в полімерній ємності відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-22/4580-НЗРПАІІ виявлено наркотичний засіб кокаїн масою 5.4307 грам, порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в прозорому полімерному пакеті із герметизуючою застібкою та смугою червоного кольору, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-22/4571-НЗРПАП виявлено наркотичний засіб кокаїн масою 0,0248 грам, речовину білого кольору, яка містилась в скляній баночці світло-коричневого кольору відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-22/4557- НЗПРАП виявлено наркотичний засіб кокаїн, масою 0,0304 грам. Всього вилучено наркотичного засобу кокаїн обіг якого обмежено масою 5,4859 грам, що є великим розміром;

- кристалічні речовини бежевого кольору, які знаходились у прозорому полімерному пакеті із герметизуючою застібкою та смугою фіолетового кольору, прозорому полімерному пакеті із герметизуючою застібкою та смугою фіолетового кольору відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-22/4571-НЗПРАП виявлено наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, масою 178,5137 грам, що є особливо великим розміром;

- кристалічні речовини білою кольору які знаходяться у 57 прозорих полімерних макетах із герметизуючими застібками та смутами фіолетового кольору відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-22/4571-НЗПРАП виявлено особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 239.7040 грам, що є особливо великим розміром;

- кристалічні речовини бежевого кольору, які містяться в 16 прозорих полімерних пакетах із герметизуючими застібками відповідно до висновку експерта №СЕ 19/114-22/4571-НЗПРАІІ виявлено психотропну речовину метамфетамін, масою 19,8259 грам, що є особливо великим розміром;

- 77 речовин рожевого кольору, що містились в 76 полімерних пакетах і пазовим замком та полімерному контейнері, 68 речовин блідо-рожевого кольору, що містились в 67 полімерних пакетах з пазовим замком та полімерному контейнері, 2 речовини бежевого кольору, що містились в двох полімерних пакетах з пазовим замком, речовину блідо-коричневого кольору, що містилась в полімерному пакеті із пазовим замком, 3 речовини сіро-коричневого кольору, що містились в трьох полімерних пакетах із пазовим замком, в яких, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/114-22/4557-НЗРПАП виявлено психотропну речовину амфетамін, масою 103,412 грам, речовину блідо-рожевого кольору, котра містилася в полімерному пакеті із пазовим замком, в якій, відповідно до висновку експерта СЕ-І9/1/114-22/4189-НЗПРАП виявлено амфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено, масою 53,2726 грам.

Всього вилучено психотропної речовини амфетамін обіг якої обмежено масою 156,6846 грам, що є особливо великим розміром та яку ОСОБА_8 за вищеописаних обставин незаконно придбав в невстановленої слідством особи та зберігав в транспортному засобі з метою збуту.

На цей вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просить змінити оскаржуваний вирок та призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що призначене ОСОБА_8 місцевим судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Зазначає, що суд хоча і призначив обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, однак не мотивував чому не можна призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, із подальшим звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, як просила сторона захисту, яка вважає, що у даному випадку саме таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним.

Захисник вважає, що місцевий суд не у повній мірі врахував відсутність тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченим злочину, зокрема те, що всі наркотичні засоби були добровільно видані ОСОБА_8 при його затриманні, опору він не чинив. Звертає увагу що обвинувачений раніше не судимий, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду мав належну процесуальну поведінку, визнавав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, надав правдиві свідчення про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які повністю викривають його у вчиненні злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, у судовому засіданні неодноразово вибачався за вчинене, що свідчить про його щире каяття. Покликається на наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вказує, що згідно даних проведених негласних слідчих дій, відповідно до переписок, які вів ОСОБА_8 у своєму мобільному телефоні він чітко повідомляв, що хоче припиняти будь які дії пов`язані із наркотичними засобами, що підтвердив у судовому засіданні і прокурор. Наголошує, що завдяки свідченням обвинуваченого працівникам поліції вдалося повідомити про підозру та скерувати обвинувальні акти до суду відносно трьох осіб та відкрито ще одне кримінальне провадження, триває слідство. Дану обставину повідомив прокурор у судовому засіданні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до застосування закону, який не підлягав застосуванню, та призначив ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Прокурор вважає, що місцевий суд, приймаючи рішення про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України не врахував у повній мірі і не надав об`єктивної та всебічної оцінки всім обставинам, які мають значення для призначення особі покарання, а саме ступеню тяжкості, обставинам вчинення злочину і даним про особу обвинуваченого, належних і достатніх мотивів застосування ст. 69 КК України не навів. Суд не розмежував і не вказав, які саме обставини справи і дані про особу є такими, що пом`якшують покарання, а які з них такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Судом не вказано, яким чином наведені ним пом`якшуючі покарання обставини разом з даними про особу ОСОБА_8 , виходячи з індивідуальних особливостей вчинення кримінального правопорушення та категорії посягання на охоронювані права і свободи осіб, істотно знижують ступінь його тяжкості, а також перебувають у такому співвідношенні одна з одною, щоб можна було впевнено стверджувати про доцільність призначення йому покарання нижче від найнижчої межі.

Акцентує, що судом не надано належної оцінки тому, що злочин, який інкримінується ОСОБА_8 , належить до особливо тяжких. Також не надано належної оцінки кількості вилучених у ОСОБА_8 психотропних речовин (в особливо великих розмірах), особливо небезпечних психотропних речовин (в особливо великих розмірах), наркотичних засобів (у великих розмірах), особливо небезпечних наркотичних засобів, які ОСОБА_8 зберігав з метою збуту. Вказує, що злочинна діяльність ОСОБА_8 , яка пов`язана з незаконним збутом наркотичних та психотропних речовин була його єдиним джерелом доходів.

Зазначає, що згідно заяви ОСОБА_8 від 30.03.2022, останній визнав і усвідомив вчинене та запропонував допомогу правоохоронним органам у викритті осіб, які вчиняють злочини, пов`язаних із збутом наркотичних засобів. Проте, за результатами проведених досудових розслідувань було скеровано до суду обвинувальні акти за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263, ч.3 ст.307 КК України.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, з наведених у ній мотивів та просив таку задоволити. Апеляційну скаргу сторони захисту заперечив, як необґрунтовану.

Обвинувачений та захисник підтримали подану в інтересах обвинуваченого апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, навели аналогічні доводи у судовому засіданні та просили таку задоволити. Апеляційну скаргу прокурора заперечили, як безпідставну.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції вирок суду у цій частині не переглядається.

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується із висновком місцевого суду про призначення обвинуваченому за ч. 3 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Сторона захисту вважає, що ОСОБА_8 слід призначити покарання із застосування м. ст. 69 КК України, однак у меншому розмірі ніж визначив суд першої інстанції, та застосувати до обвинуваченого положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Перевіривши апеляційні доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту щодо призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає у передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме перевихованню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання у цілому.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно роз`яснень п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», застосування ст.69 КК може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК України.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора про необґрунтованість застосування судом положень ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.307 КК України, колегія суддів визнає такі доводи безпідставними.

Аналіз положень ст.69 КК України вказує на те, що для застосування цієї норми закону є не просто наявність сукупності обставин, визнаних судом такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Встановлені судом обставини також повинні відповідати критеріям, які здатні, з урахуванням характеру скоєного, знизити ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, дав пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню. Пояснив, що до вчинення злочину, неофіційно працював та був переведений до м. Львова на посаду директора будівельної гуртовні. Працюючи, надавали клієнтам будівельні матеріали в борг. Трудові стосунки по працевлаштуванню не були офіційно оформлені, та й сама гуртовня працювала не офіційно. Одного дня, на гуртовню прийшла податкова перевірка та закрила їхню діяльність. Клієнти, які отримали товар у заборгованість відмовились повертати кошти, взагалі заперечували факт отримання ними товару в борг. Головний директор, який керував роботу гуртовні виставив йому фінансову претензію про заборгованість 900000 грн., і вимагав повернути вказані кошти. Обвинувачений зазначає, що був у безвихідному положенні, боявся за життя своєї сім`ї, оскільки їм погрожували, порізали усі шини в автомобілі. Звертався по вказаному факту з заявою до поліції, однак останні попросили забрати заяву. Вважає, що йому створили безвихідні умови і погрожували розправою, якщо не поверне кошти. До моменту затримання підпрацьовував таксистом, під час виконання маршруту з клієнтом, довідався, що можна заробити кошти, розповсюджуючи наркотичні засоби. Ввійшовши в курс справи, місяць навчаючись, приступив до розповсюдження наркотиків, оскільки мав намір повернути борг. Сумлінно виконував взяті на себе зобов`язання, отримував, фасував та розповсюджував наркотичні засоби, надаючи в месенджер фотозвіти і локації. З грудня 2021 року до кінця березня 2022 року розповсюджував наркотики, однак, повернувши борг в розмірі 900000 грн., вирішив завершити з злочинною діяльністю. Протягом 10 днів, до моменту затримання, повідомляв в групі, що бажає припинити злочинну діяльність та запитував куди повернути наркотичні засоби, які у нього залишились та, які він не реалізував. Однак відповіді не отримав, а 30 березня був зупинений працівниками поліції, яким одразу повідомив про заборонений товар, що мав, добровільно усе видав. В ході проведення слідства, співпрацював зі слідством, надавав вичерпну інформацію про усіх учасників злочину, співпрацював зі слідством. Повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, дійсно намагався припинити злочинну діяльність, і вступив до неї виключно тому, що з нього вимагали значну суму коштів.

Наведені показання обвинувачений ОСОБА_8 підтримав і при апеляційному розгляді справи.

Згідно матеріалів справи при призначенні ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, місцевий суд з належною повнотою врахував ступінь тяжкості та характер вчиненого ним злочину, який є особливо тяжким злочином у сфері наркотичних засобів та психотропних речовин, дані про особу винного, який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, відсутність захворювань, під наглядом в психоневрологічному чи наркологічному диспансерах не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, місцевий суд врахував конкретні обставини даного кримінального провадження, зокрема, повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення під час досудового розслідування, факт реальної співпраці обвинуваченого з правоохоронними органами у виді викриття злочинної діяльності інших осіб, відсутність заподіяння матеріальних збитків, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також ту обставину, яка у судовому засіданні ніким не заперечувалась, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи відповідальність за вчинення злочину, намагався самостійно завершити злочинну діяльність після повернення грошових коштів у розмірі 900000 грн. за попереднім неофіційним працевлаштуванням, про що повідомляв керуючих осіб злочинної організації, які не відреагували на таке повідомлення, однак був затриманий працівниками поліції 30 березня 2022 року. За згодою обвинуваченого судовий розгляд проводився за спрощеним порядком дослідження доказів.

Колегія суддів враховує, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

На переконання колегії суддів, у даному випадку, враховані місцевим судом обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину, істотно зменшили суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, адже ОСОБА_8 добровільно видав наркотичні засоби, відразу 30 березня 2022 року написав заяву про визнання і усвідомлення вчиненого та допомогу правоохоронним органам у викритті осіб, які вчиняють злочини, пов`язані із збутом наркотичних засобів, і завдяки наданим під час досудового розслідування показанням ОСОБА_8 органом досудового розслідування було повідомлено про підозру інших осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі і передбачених ст. 307 КК України, та скеровано до суду обвинувальні акти.

Таким чином наведені обставини у сукупності із наведеними вище даними про особу винного свідчать, що висновок місцевого суду про призначення обвинуваченому основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.307 КК України, є підставним та обґрунтованим.

Встановлені місцевим судом підстави для призначення ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України, на переконання апеляційного суду, є достатніми, і вирок суду у цій частині належним чином вмотивований.

Відтак, апеляційні доводи прокурора щодо необґрунтованого застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України при призначенні йому покарання не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.

Перевіривши апеляційні доводи сторони захисту про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 ще більш м`якого покарання, а ніж призначив йому суд першої інстанції, та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно оскаржуваного вироку, усі наведені захисником в апеляційній скарзі обставини, які на думку сторони захисту дають підстави для призначення ОСОБА_8 за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнити обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, були у повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, про що зазначено вище.

Зокрема, місцевим судом враховано позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, добровільну видачу ним наркотичних засобів та співпрацю з органом досудового розслідування, намагання обвинуваченого самостійно завершити злочинну діяльність, визнання ним вини, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність матеріальних збитків внаслідок вчиненого ним злочину, а також дані про особу обвинуваченого, тощо.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна у повній мірі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що з урахуванням обставин цього кримінального провадження висновки місцевого суду щодо призначення ОСОБА_8 саме такого покарання відповідають принципам законності, індивідуалізації та справедливості призначення покарання.

При апеляційному розгляді не встановлено підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання та застосування до нього інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому апеляційні доводи сторони захисту колегія суддів визнає безпідставними.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин вважати, що призначене ОСОБА_8 покарання є надто суворим або надто м`яким, а тому апеляційні скарги як прокурора, так і захисника до задоволення не підлягають, оскільки не містять правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, зокрема у частині призначеного обвинуваченому покарання.

При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність чи порушень вимог кримінального процесуального закону, що мало б наслідком скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Сихівського районного суду м.Львова від 29 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: