Справа № 715/2153/23
Провадження № 1-кс/715/205/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2023 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні слідчий посилається на те, що в провадженні відділення № 3 (смт. Глибока) слідчого відділу Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області знаходиться кримінальне провадження № 0002540 від 05 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2023, приблизно о 22 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати власні дії, керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz-Sprinter 313 CDI», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по вул. Набережній в с. Кам`янка, Чернівецького району Чернівецької області, зі сторони с. Черепківка в напрямку с. Петричанка, Чернівецького району, Чернівецької області.

Наближаючись до будинку № 81 вказаної вулиці, водій ОСОБА_6 проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав маневр обгону попутного автомобіля, при цьому виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд керованого ним автомобіля на велосипедиста ОСОБА_7 , який на велосипеді марки «Nevada» рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, велосипедисту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено смерть.

Після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Mersedes-Benz-Sprinter 313 CDI», із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_6 разом із транспортним засобом з місця події втік.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 вчинив у результаті порушення та невиконання вимог п. 14.2 (в), який перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002 року.

05.07.2023 відомості про вказану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002540 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

05.07.2023 водія ОСОБА_6 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

05.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства та суду виникла необхідність в обранні відносно останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , покладається запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, отже існує наявний ризик переховування останнього від правоохоронних органів, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні даного кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпілі і свідки є його земляками, а тому перебуваючи на волі може чинити на них тиск з метою зміни або відмови від показів, які мають істотне значення для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час підозрюваний не позбавлений права керування транспортними засобами, може сісти за кермо, окрім цього неодноразово судимий за скоєння майнових злочинів та злочинів проти громадської безпеки, а також маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість, що не виключає ймовірність скоєння ним злочину повторно.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Крім того, наслідком вчинення даного злочину є смерть ОСОБА_7 , тому з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність у застосуванні вказаного запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Зважаючи на вищевикладене, просить суд обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Слідчий відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 та прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення даного клопотання. Просили суд відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання з додатками, суд приходить до наступних висновків.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_6 підозри на даному етапі досудового розслідування підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, які були досліджені під час розгляду клопотання, зокрема витягом з ЄРДР №0002540, протоколом огляду місця ДТП, протоколом огляду місця події, постановами про визнання речовими доказами, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом освідчення наявності тілесних- ушкоджень, протоколом допиту підозрюваного, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вимогою ДІАП, висновком Глибоцької ЦРКЛ, щодо стану сп`яніння ОСОБА_6 .

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши надані докази, вважаю, що стороною обвинувачення доведено також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На даний момент виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді триманні під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, з метою попередження спробам останнього переховуватись від органів досудового слідства та суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також з метою забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, які передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, тобто запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, досудовим розслідуванням на даний час не встановлені всі особи, які можуть бути допитані у якості свідків, у зв`язку із чим ОСОБА_6 зможе впливати на даних осіб для уникнення відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, приходжу до висновку, що такий ризик в повній мірі доведений прокурором в ході розгляду клопотання. Так, ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак, існує ризик вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, з метою попередження можливості підозрюваним вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, беручи до уваги сукупність характеризуючих даних про особу підозрюваного, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Тому враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_6 спричинив загибель людини.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 192-194, 196-199, 309 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення №3 (смт. Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і перебіг строку утримання під вартою відраховувати з часу затримання 05 липня 2023 року.

Терміном закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити 03 вересня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: