Справа№751/5375/23
Провадження №1-кп/751/318/23
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2023 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001169 від 06.04.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Чернігова, громадянина України, з середньо-

спеціальною освітою, розлученого, на утриманні

неповнолітніх дітей не має, не працюючого, інваліда 3-ї групи,

не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2023 року близько 18 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, наніс один удар ножем в ділянку живота ОСОБА_4 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота без пошкодження внутрішніх органів, котре відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав свою вину, та не оспорюючи фактичних обставин вчиненного кримінального правопорушення, суду показав, що потерпілий ОСОБА_4 його сусід, з яким має приятельські стосунки. 06 квітня 2023 року приблизно після 15-ї години він спав вдома у квартирі АДРЕСА_3 , постукали у двері, він відчинив та відчув удар в обличчя, від якого впав, з носу пішла кров. Побачив, що це був ОСОБА_6 потерпілий, який питав: «Де телефон?». Він (обвинувачений) доліз до кухні, де схопив кухонний молоток для відбивних та крикнув потерпілому, щоб той йшов, інакше він його вдарить, буде горе. Почали виходить сусіди та потерпілий пішов. Пізніше знов постукали у двері, він відчинив, за дверима стояв потерпілий та поставив ногу так, щоб він не зачинив двері. До квартири потерпілий не заходив. При цьому потерпілий кричав на нього з приводу телефону. У передпокої лежали ключі, на яких був брелок ніж розкладний. Він схопив вказаний ніж, відкрив його, сказав потерпілому йти, а той продовжував кричати, тоді він завдав потерпілому один удар ножем у тулуб, в ділянку живота, останній відійшов, після чого він зачинив двері і вже не відчиняв, що було з потерпілим не знав. Обвинувачений погодився з правовою кваліфікацією його дій, часом, місцем, способом та мотивами вчиненого кримінального правопорушення. Про вчинене дуже шкодує та щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що у вказаний день та час він у дворі будинку АДРЕСА_4 сидів з хлопцями, вживали алкоголь. Бачив як у двір виходив обвинувачений. Будучи напідпитку, не міг знайти свій телефон та подумав, що його забрав обвинувачений. На емоціях пішов до ОСОБА_5 розбиратись. Підійшовши до квартири останнього постукав, той відчинив, він запитав про телефон, на що обвинувачений сказав: «Який телефон?». Він вдарив обвинуваченого в обличчя. Потім вийшов у двір та ще пошукав телефон, не знайшов. Тоді вдруге пішов до обвинуваченого розбиратись, в ході конфлікту під дією алкоголю не помітив та не відчув, як наносився удар ножем. Коли вже вийшов у двір, то відчув печіння, піднявши курточку, побачив рану в ділянці живота, яку спричинив обвинувачений. Вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просив суворо не карати ОСОБА_5 , не позбавляти його волі, оскільки ініціатором конфлікту був він сам (потерпілий).

Як видно з показань як обвинуваченого, так і потерпілого, останній не намагався протиправно проникнути до житла обвинуваченого з метою завдання йому тілесних ушкоджень, а лише хотів з`ясувати обставини зникнення свого телефону. Таким чином, безпосередньої небезпеки життю чи здоров`ю обвинуваченого діями потерпілого не спричинялося, а тому ОСОБА_5 і не знаходився в стані необхідної оборони, а діяв, виходячи з особистих неприязних стосунків, що раптово склалися. Отже, кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, підтверджена у судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений, правильно розуміючи суть пред`явленого обвинувачення, добровільно повністю визнав свою вину і вказав на обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження інших доказів і доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, а саме умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів, характер та спосіб вчинення злочину, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого та поведінку останнього, яка сприяла вчиненню кримінального правопорушення щодо нього, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, є інвалідом 3-ї групи, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, звертається за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ з 13.04.2016 року з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності», з 12.03.2018 проходить курс замісної підтримувальної терапії (ЗПТ) з використанням препарату метадон-гідрохлорид; у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд враховує обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин по справі, вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження нових кримінальних правопорушень є доцільним призначення покарання у межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину обвинуваченим, його особу та інші обставини справи, вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням в порядку та на підставах встановлених ст.ст. 75,76 КК України.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд дійшов наступного.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.04.2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано на підставі ст. 208 КПК України, час фактичного затримання: 06.04.2023 о 22 годині 45 хвилин.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.04.2023 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово. Строк дії ухвали 06 червня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.06.2023 року, продовжено строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом у межах строку досудового розслідування до 07 липня 2023 року.

Отже строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого закінчується 07 липня 2023 року, тобто у день ухвалення вироку судом.

Оцінюючи процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, його особу, а також враховуючи, встановлені ст. 177 КПК України ризики, та обставини передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, на чому наполягав прокурор.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів в кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за частиною 1 статті 121 КК України та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком в 2 (два) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0001169 від 06.04.2023 року:

диск з відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських УПП в Чернігівській області, що здійснювали 06.04.2023 виїзд за адресою: АДРЕСА_2 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

труси чоловічі чорного кольору, кросівки чоловічі темно-синього кольору, штани чоловічі темно-зеленого кольору, кофту чорного кольору з червоною вставкою та надписом «BLACK 90 80 UAD» на передній поверхні з порізом 1,8 см та слідами речовини бурого кольору, вилучені в ході огляду місця події, проведеного за адресою: вул. 1-го Травня, буд. 168-Б, м. Чернігів в приміщенні КНП «Чернігівська міська лікарня №2» ЧМР; мобільний телефон «Samsung», вилучений 07.04.2023 в ході обшуку при затриманні ОСОБА_5 , - повернути за належністю власникам;

змиви речовини бурого кольору, молоток, ножиці, шість ножів, фрагмент килиму зі слідами речовини бурого кольору, - знищити.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити, що відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

У відповідності до ч.15 ст. 615 КПК України повний текст вироку в день його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1