КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 28 червня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу Міського голови Дніпровської міської ради - ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференцзв`язку

представника Дніпровської

міської ради ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:114:0011 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101) площею 6,376 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитловий об`єкт нерухомого майна «незавершене будівництво, готельний комплекс « Парус » - готовністю 60% загальною площею 43 620 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, будинок 5,що на праві комунальної власності належать Дніпровській міській раді ().

Не погоджуючись з таким рішенням, Міський голови Дніпровської міської ради - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною, у зв`язку з істотним порушенням норм процесуального та матеріального права.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 26 жовтня 2022 року клопотання прокурора розглянуто без повідомлення представника власника майна, копію ухвали не направлено, про її існування стало відомо 26 квітня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 27 квітня 2023 року.

На думку апелянта, слідчий суддя не перевірив наявність підстав для накладення арешту на майно юридичної особи, стосовно якої не здійснюється кримінальне провадження.

Вважає, що накладення арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи потребам досудового розслідування та порушує справедливий баланс між інтересами власника майна і завданням кримінального провадження.

Окрім того, судовими рішення Господарського суду Дніпропетровської області, Верховного суду доведено правомірність дій Дніпровської міської ради та державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, доводипредставника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 26 жовтня 2022 року слідчим суддею розглянуто клопотання прокурора без виклику власника майна чи його представника, копію ухвали не направлено, про її існування стало відомо 26 квітня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 27 квітня 2023 року. У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 лютого 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000258, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що 16 серпня 2005 року між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпропетровської міської ради та Приватним підприємством «Ромбус-Приват» () укладено договір купівлі-продажу №134/А, посвідчений 16.08.2005 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрований в реєстрі за №5393. Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору, продавець (Комітет комунальної власності Дніпропетровської міської ради) продав, а покупець (Приватне підприємство «Ромбус-Приват») купило незавершене будівництво готельного комплексу «Парус» загальною площею 40 808,9 кв. м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна (на даний час вул. Січеславська Набережна), 5 згідно з умовами, які визначені у вказаному договорі.

У подальшому, між ПП «Ромбус-Приват» з Дніпровською міською радою укладено договір оренди землі від 20 січня 2006 року, який посвідчений 20.01.2006 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , зареєстрований у реєстрі за №312. На підставі вказаного Договору оренди землі ПП «Ромбус-Приват» набуло право користування (оренди) земельною ділянкою з кадастровим номером :06:114:0011, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 5 (за місцем фактичного розташування об`єкту незавершеного будівництва - готельного комплексу « Парус » у м. Дніпро).

Вказаний договір оренди землі наразі є чинним, у зв`язку із чим ПП «Ромбус-Приват» має всі передбачені чинним законодавством права повноваження (права) на користування вказаною земельною ділянкою.

Так, впродовж 2021-2022 років судами розглядалася справа №904/7189/20 за позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (далі - ДМР) до ПП «Ромбус-Приват» про розірвання договору купівлі-продажу №134/А від 16.08.2005 укладеного між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради та ПП «Ромбус-Приват», у зв`язку із, нібито, істотним порушенням ПП «Ромбус-Приват» умов цього договору та зобов`язання повернути Департаменту по роботі з активами об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус», загальною площею 43 620 кв.м., що розташований за адресою: вул. Січеславська Набережна (колишня вул. Набережна В.І. Леніна), 5, м. Дніпро, за актом приймання-передачі, що передбачено п. 5.7 Договору купівлі-продажу від 16.08.2005 № 134/А (зі змінами).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року у справі №904/7189/20 (яке залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18 листопада 2021 року та постановою Верховного Суду від 01 лютого 2022 року), позов було задоволено повністю, - розірвано договір купівлі-продажу № 134/А від 16.08.2005, укладений між комітетом комунальної власності Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради) та ПП «Ромбус-Приват», з урахуванням укладених договорів про зміни, у зв`язку із порушенням ПП «Ромбус-Приват» пункту 5.4 умов договору (зі змінами) та зобов`язано ПП «Ромбус-Приват» повернути Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус», загальною площею 43 620,6 кв.м., що розташований за адресою: вул. Січеславська Набережна (колишня назва вул. Набережна В.І. Леніна), 5, м. Дніпро, за актом приймання- передачі, що передбачено п.5.7 Договору купівлі-продажу від 16.08.2005 № 134/А (зі змінами).

На цій підставі 08.12.2021 Господарським судом Дніпропетровської області видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 року та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року у справі №904/7189/20 в частині зобов`язання ПП «Ромбус-Приват», 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, (колишня-Червоноармійська, 72), поверх 7, повернути Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, об`єкт незавершеного будівництва готельного комплексу «Парус», загальною площею 43 620,6 кв.м., що розташований за адресою: вул. Січеславська Набережна, 5, м. Дніпро, за актом приймання-передачі, що передбачено п.5.7 договору купівлі-продажу від 16.08.2005 № 134/А (зі змінами).

На підставі цього 06.01.2022 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_8 відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року у справі №904/7189/20.

Орган досудового розслідування, вважає постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ОСОБА_8 від 06.01.2022 про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 незаконною з огляду на той факт, що станом на дату прийняття вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 року та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року у справі №904/7189/20 були оскаржені ПП «Ромбус-Приват» у касаційному порядку і ухвалою Верховного Суду від 20.12.2021 судом відкрито касаційне провадження та задоволено клопотання ПП «Ромбус-Приват»» про зупинення дії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі № 904/7189/20: зупинено дію постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 у справі № 904/7189/20 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Прокурор вказує, що окрім цього, як у подальшому встановлено ПП «Ромбус-Приват» (за результатом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження після отримання (07.02.2022) Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1) - 21.01.2022 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_8 також незаконно винесено постанову про накладення на ПП «Ромбус - Приват» штрафу за, нібито, невиконання ПП «Ромбус-Приват» без поважних причин рішень судів у справі №904/7189/20 (Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2021 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 року у справі №904/7189/20).

Також, тим же головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_8 , 04.02.2022 незаконно винесено постанову про накладення на ПП «Ромбус- Приват» штрафу за, нібито, повторне невиконання ПП «Ромбус-Приват» без поважних причин рішень судів у справі №904/7189/20.

Прокурор зазначає, що ПП «Ромбус-Приват» (за результатом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження після отримання 07.02.2022 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1) - 04.02.2022 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_8 незаконно винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1.

Крім того, з клопотання прокурора вбачається, що 08.02.2022 о 08 годині 00 хвилин діючи незаконно та з перевищенням наданих йому чинним законодавством повноважень, головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_8 за участю представника (за Довіреністю) Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради ОСОБА_11 , співробітників поліції та озброєних вогнепальною зброєю співробітників КП «Муніципальна варта Дніпровської міської ради» здійснено силове захоплення об`єкту незавершеного будівництва - готельного комплексу «Парус» у м. Дніпро та земельної ділянки з кадастровим номером :06:114:0011, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 5 (за місцем фактичного розташування об`єкту незавершеного будівництва - готельного комплексу «Парус» у м. Дніпро. Відповідно до акту від 08.02.2022 приймання-передавання об`єкту незавершеного будівництва - готельного комплексу «Парус», згідно якого державний виконавець ОСОБА_8 передав, а представник Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради ОСОБА_11 прийняв об`єкт незавершеного будівництва - готельний комплекс « Парус » загальною площею 43 620,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 25.10.2022 земельна ділянка з кадастровим номером :06:114:0011 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101) площею 6,376 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві комунальної власності належить Дніпровській міській раді ().

Водночас, відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 25.10.2022 нежитловий об`єкт нерухомого майна «незавершене будівництво, готельний комплекс «Парус» - готовністю 60% загальною площею 43 620 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020), що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, будинок 5 з 04.02.2022 на праві комунальної власності належить Дніпровській міській раді ().

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 від 25 жовтня 2022 року земельна ділянка та готельний комплекс «Парус» визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000258.

26 жовтня 2022 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді від 26 жовтня 2022 року клопотання прокурора задоволено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" пункт 58).

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції Україникожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Оскільки винесення постанови про визначення майна речовим доказом, не може бути єдиною підставою, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, посилаючись у клопотанні, що нерухоме майно відповідає критеріям зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України та наявні правові підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України для його арешту, прокурор повинний був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. Між тим, жодних доказів того, що земельна ділянка та готельний комплекс «Парус»є предметом та доказом розслідуваних кримінальних правопорушень, в матеріалах судового провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні прокурора, що свідчить про голослівність його тверджень.

Колегією суддів встановлено, що згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000258 від 11.02.2022, вбачається, що змоменту внесення відомостей за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень. В свою чергу, це підтверджує, що у цій справі орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри.

Крім того, як убачається з матеріалів судового провадження, земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва є комунальною власністю територіальної громади м. Дніпра, розпорядником якої є Дніпровська міська рада, як розпорядник земельної ділянки на якій находяться вказані об`єкти незавершеного будівництва у відповідності до ст. 64-2 КПК України, у даному кримінальному провадженні перебуває в статусі третьої особи.

Разом з тим, розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя не звернув уваги на вказані обставини та не перевірив наявність підстав для накладення арешту на майно, яке перебуває на земельній ділянці третьої особи, стосовно якої не здійснюється кримінальне провадження.

Тобто в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодного доказу того, що земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з урахуванням кваліфікації кримінального провадження № 0000258 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, а посилання прокурора в постанові про визнання майна речовим доказом на те, що вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, є безпідставними, оскільки матеріали судового провадження не містять належного підтвердження таких даних.

Таким чином, як вважає колегія суддів, правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для арешту земельної ділянки з кадастровим номером :06:114:0011 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101) площею 6,376 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;нежитлового об`єкту нерухомого майна «незавершене будівництво, готельний комплекс « Парус » - готовністю 60% загальною площею 43 620 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, будинок 5, що на праві комунальної власності належать Дніпровській міській раді (), органами досудового розслідування не доведено, а тому слідчий суддя мав відмовити в задоволенні клопотання прокурора в накладенні арешту на вказане майно.

Звертає на себе увагу і той факт, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третьої особи.

В силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на викладене колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, приходить до висновку, що вони не містять достатніх та необхідних даних, які б свідчили про можливість накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, у зв`язку з чим доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати переконливими.

За таких обставин, у даному випадку, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга Міського голови Дніпровської міської ради - ОСОБА_5 , - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з недоведеністю необхідності арешту зазначеного нерухомого майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами третьої особи, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити Міському голові Дніпровської міської ради - ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року та задовольнити апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:114:0011 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101) площею 6,376 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитловий об`єкт нерухомого майна «незавершене будівництво, готельний комплекс « Парус » - готовністю 60% загальною площею 43 620 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, будинок 5,що на праві комунальної власності належать Дніпровській міській раді (), - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовитиу задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- земельну ділянку з кадастровим номером :06:114:0011 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101) площею 6,376 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- нежитловий об`єкт нерухомого майна «незавершене будівництво, готельний комплекс « Парус » - готовністю 60% загальною площею 43 620 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020), що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, будинок 5,що на праві комунальної власності належать Дніпровській міській раді ().

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 757/29369/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Справа № 11сс/824/3065/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК