КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 01 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 01.04.2023 задоволено частково клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, який визначено рахувати з часу затримання, а саме з 30.03.2023 по 28.05.2023 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 грн., та покладено на підставі ч 5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання/ або місце роботи; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.

_____________________________________________________________________________

Справа № 758/3577/23 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2572/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою встановлено по 28.05.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та звільнити підозрюваного з-під варти в залі суду негайно.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказував на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

На переконання апелянта, прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність хоча б одного із ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, слідчому судді не надано доказів причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, а викладені в повідомленні про підозру фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не ґрунтуються на фактичних обставинах дійсних подій, які відбувалися у приміщенні приватного нотаріуса.

Захисник зазначав, що ОСОБА_7 обраний директором ТОВ «Рентшер Плюс» за протоколом установчих зборів засновників товариства, його посадові обов`язки обумовлювалися необхідністю представляти інтереси товариства у всіх органах, у тому числі нотаріальних.

ТОВ «Рентшер Плюс» засноване з метою зайняття комерційною діяльністю разом із ОСОБА_11 , шляхом використання належного йому нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Перемовини між засновниками ТОВ «Рентшер Плюс» та представниками ОСОБА_11 велися упродовж певного періоду часу. За результатами домовленості було ухвалене рішення про створення товариства для ведення комерційної діяльності шляхом використання належного ОСОБА_11 нежитлового приміщення. Умовою такої співпраці була домовленість про те, що ОСОБА_11 вступає до числа засновників ТОВ «Рентшер Плюс», отримує 99,9% власності цього товариства та за обумовлену попередньо суму грошових коштів передає до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс» належне йому нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 31-А.

Домовившись з представниками ОСОБА_11 щодо концептуальних питань комерційної діяльності, для оформлення юридичних нюансів було призначено зустріч 30.03.2023 у приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30, на якій директор ТОВ «Рентшер Плюс» в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_11 на виконання домовленості повинні були вчинити нотаріальні дії. При цьому, грошові кошти в обумовленому заздалегідь розмірі належало передати пізніше, в момент здійснення реєстраційних дій у реєстратора наступного дня.

З метою відповідних гарантій, представники ОСОБА_11 висловили вимогу проводити всі нотаріальні та подальші реєстраційні дії у їх нотаріуса та реєстратора.

Апелянт звертав увагу на те, що будь-яких реєстраційних дій, які би мали своїм наслідком вибуття нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із права власності ОСОБА_11 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 не вчиняв і вчиняти не міг, оскільки вказані дії вчиняються реєстратором у майбутньому.

ОСОБА_7 не знайомий як з ОСОБА_12 , так і з самим ОСОБА_11 , а тому твердження органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_12 діяв умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , на думку захисника, не ґрунтуються на будь-яких доказах.

Крім того, будь-яких претензій від ОСОБА_11 на адресу ТОВ «Рентшер Плюс» та ОСОБА_7 не надходило.

Апелянт вказував на те, що оригінал паспорту ОСОБА_11 , який за версією слідства підробив ОСОБА_12 , стороною обвинувачення не вилучено під час проведення затримання та відповідних слідчих дій.

Також органом досудового розслідування не з`ясовано питання про те, чи діяв ОСОБА_12 як представник ОСОБА_11 або просто як особа, яка передала відповідні документи за його дорученням.

Приватний нотаріус, не мав будь-яких правових підстав на вчинення нотаріальних дій за умови відсутності оригіналу паспорту.

Жодна судова експертиза щодо питання підроблення паспорту не може бути проведеною за ксерокопією документу, який є у розпорядженні слідства.

На переконання захисника, раховуючи наведене, підозра, яка фактично ґрунтується на використанні ОСОБА_12 підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_11 , є необґрунтованою.

Клопотання прокурора не містить обґрунтування наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Зазначені у клопотанні прокурора ризики ґрунтуються виключно на тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 , діючи у змові з ОСОБА_12 , здійснювали спроби знищити речовий доказ, оскільки наразі встановлюється місцезнаходження підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_11 , на переконання апелянта, не доводять наявності зазначеного ризику, а свідчать про те, що зазначений паспорт не вилучено на місці події та він не знаходиться у розпорядженні органу досудового розслідування.

Єдиними свідками у даному кримінальному провадженні є нотаріуси ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останні вже надали свої свідчення та виключно щодо обставин, що випливали з обсягу професійних послуг, які вони надавали. Про наявність інших обставин, про які вони можуть повідомити, прокурором не зазначено.

Слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований та проживає в місті Києві, одружений з ОСОБА_13 , має на утриманні доньку ОСОБА_14 , 2009 року народження, батька ОСОБА_15 та матір ОСОБА_16 , 1948 року народження. Матір підозрюваного є ветераном праці.

Також апелянт звертав увагу на незадовільний стан здоров`я підозрюваного, зокрема ОСОБА_7 має ряд захворювань, викликаних перенесеним інсультом у 2019 році, що підтверджується великим обсягом ліків, вилучених при його затриманні, та свідчить про неможливість утримання останнього в умовах ізоляції.

Слідчий суддя, всупереч вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, визначив максимальний розмір застави, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не врахувавши матеріальне становище підозрюваного.

На переконання захисника, визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для підозрюваного, зокрема ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем, на посаду директора ТОВ «Рентшер Плюс» був призначений фактично на фіксовану заробітну плату, розмір якої повинен був визначатися після початку комерційної діяльності цього підприємства, середній дохід останнього до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України був помірний, однак після введення в Україні воєнного стану та ведення активних бойових дій, дохід підозрюваного ледве покриває потреби його сім`ї, яка перебуває на його утриманні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 30.03.202, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2023 невстановлена досудовим слідством особа здійснила телефонний дзвінок до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , з номеру телефону НОМЕР_1 та повідомила, що йому потрібно оформити рішення про збільшення статутного капіталу та оформлення акту прийому-передачі нерухомого майна.

У подальшому, 30.03.2023 о 11-00 в приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , прибув ОСОБА_12 , який представився як ОСОБА_11 , та діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , повідомили приватному нотаріусу ОСОБА_8 про намір оформити рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_7 , шляхом внесення нерухомого майна, розташованого за адресю: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_11 .

Під час оформлення вказаного рішення ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, надав приватному нотаріусу ОСОБА_8 документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_17 , серія № НОМЕР_2 з явними ознаками підробки.

Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_12 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовує заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , підписав відповідні документи та в подальшому разом з ОСОБА_7 покинули приміщення нотаріальної контори.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , 30.03.2023 о 17-30 знов прийшли до приміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 розташованого за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 2/30, приміщення 640, з метою оформлення акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс», директором якого є ОСОБА_7 .

Під час оформлення акту приймання-передачі нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1003 кв.м., яке на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, представившись ОСОБА_11 , надав приватному нотаріусу ОСОБА_8 документ, який підтверджує особу, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серія № НОМЕР_2 з явними ознаками підробки, для підпису акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Рентшер Плюс».

Після оформлення нотаріусом відповідних документів, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , достовірно розуміючи, що з метою заволодіння чужим майном, використовують заздалегідь підроблений невстановленим слідством особою паспорт на ім`я ОСОБА_11 , підписали акт приймання-передачі нерухомого майна на нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1003 кв.м., вартістю 5 млн грн, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , засвідчивши своїми підписами згоду сторін.

Однак, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, бо хоча виконали усі дії, які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, однак не змогли розпорядитися вказаним майном, оскільки нотаріусом ОСОБА_8 були виявлені ознаки підробки паспорта громадянина України ОСОБА_11 , серія № НОМЕР_2 , про що останній повідомив правоохоронні органи.

Згідно даних протоколу затримання від 30.03.20223, за адресою: АДРЕСА_3 в приміщенні 640 де розташована нотаріальна контора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 працівниками поліції, в порядку п. 1 ч. 2 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 .

31.03.2023 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні закінченого замаху на шахрайство, а саме на заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

01.04.2023 прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із можливістю внесення застави в розмірі не менше 5 млн. грн., та покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 01.04.2023 задоволено частково клопотання прокурора, та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком на 60 днів, який визначено рахувати з часу затримання, а саме з 30.03.2023 по 28.05.2023 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200,00 грн., та покладено на підставі ч 5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_7 , у разі внесення застави, строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора або суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання/ або місце роботи; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; здати на зберігання паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд із України і в`їзд в Україну.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 805 200 гривень 00 копійок.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора або застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Посилання апелянта на недоведеність обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності викладених у підозрі відомостей фактичним обставинам події, відсутності у матеріалах справи доказів винуватості підозрюваного та складу кримінального правопорушення, з посиланням на те, що ОСОБА_7 не знайомий з ОСОБА_12 або ОСОБА_11 , та до підозрюваного не надходило жодних претензій з боку інших осіб, колегія суддів вважає передчасними.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів всупереч доводам апеляційної скарги вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні ознаки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та дані про особу підозрюваного.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний ОСОБА_7 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований та проживає в місті Києві, одружений з ОСОБА_13 , має на утриманні доньку ОСОБА_14 , 2009 року народження, батька ОСОБА_15 та матір ОСОБА_16 , 1948 року народження, має незадовільний стан здоров`я, були враховані слідчим суддею, проте не забезпечують впевненість у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного та не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_15 більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження апелянта про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірний для ОСОБА_15 , є безпідставними, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, майнового та сімейного стану підозрюваного, колегія суддів приходить до висновку, що застава саме у межах 300розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805 200,00 гривень, є такою, що достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та спонукатиме до їх виконання належним чином.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що слідчим суддею визнано необгрунтованими вимоги клопотання прокурора щодо визначення підозрюваному застави не менше ніж 5 000 000 грн., та визначено підозрюваному заставу у значно меншому розмірі, в межах граничного розміру, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з чим погоджується і колегія суддів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 01 квітня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3