Справа № 520/6387/16-к
Провадження № 1-кп/947/31/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 року

Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі с/з ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження об`єднанні в одне провадження (ЄРДР № 0000032 від 03.01.2016 року та ЄРДР № 0000514 від 12.02.2016 року, ЄРДР № 0000164 від 09.09.2017 року), у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.305, ч.2 ст.307, ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться матеріали кримінального провадження об`єднанні в одне провадження (ЄРДР № 0000032 від 03.01.2016 року та ЄРДР № 0000514 від 12.02.2016 року, ЄРДР № 0000164 від 09.09.2017 року), у відношенні: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.305, ч.2 ст.307, ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , з підстав викладених у клопотанні, що долучено до матеріалів провадження.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти вищезазначеного клопотання прокурора та просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, Суд приходить до наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

На думку Суду, ризики переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на та свідків доведені стороною обвинувачення під час судового провадження.

Суд вважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.3 ст.305, ч.2 ст.307, ч.2 ст.15 ч.3 ст.307 КК України.

Окрім цього, суд вважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_6 на та свідків, інших учасників провадження.

Показання свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. А отже, за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

Станом на теперішній час, обвинувачений також може чинити вплив на та свідків з метою переконати їх змінити їхні викриваючі показання.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

20.01.2023 року ОСОБА_6 було дійсно оголошено у розшук, а кримінальне провадження у відношенні нього було зупинено, у зв`язку із систематичною неявкою останнього в судові засідання.

Однак, як вбачається, з представлених обвинуваченим ОСОБА_6 документів 12.03.2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022, останнього призвано на військову службу за мобілізацією. Тобто з 12.03.2022 року ОСОБА_6 перебував на службі у лавах Збройних Сил України.

Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором доведені вищезазначені ризики, однак стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведене обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, Суд, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

За таких обставин, Суд вважає, що відносно обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Приймаючи до уваги обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що в цьому випадку слід надавати перевагу саме запобіжному заходу у вигляді домашнього арешту, який в тому числі має виховний вплив та сприятиме відшкодування матеріальних та моральних збитків потерпілому.

При постановлені ухвали, Суд також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 110, 131, 132, 177, 183, 314, 315, 369-372, 392- 395 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці, тобто до 28.09.2023 року, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисник спорудах (бомбосховищах), на випадок оголошення повітряної тривоги, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

-не відлучатися за межі Одеського району Одеської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-прибувати за кожною вимогою суду.

Копію ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 невідкладно направити до відповідного органу Національної поліції України, для виконання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали суду до 28.09.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

ОСОБА_1