УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року

м. Київ

справа № 593/165/20

провадження № 51-4025ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_5 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 08 травня 2023 року.

Зміст оскаржуваних судових рішень та встановлені обставини

Вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Вирок суду набрав законної сили.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2023 року частково задоволено клопотання ФОП ОСОБА_5 та визначено загальну суму винагороди, яка підлягає відшкодуванню ФОП ОСОБА_5 за здійснення усного та письмового перекладу за період 2020 та 2021 років у Бережанському районному суді Тернопільської області у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, у розмірі 8544,86 грн та зобов`язано Державну судову адміністрацію України у Тернопільській області здійснити виплату цих коштів.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 08 травня 2023 року ухвалу місцевого суду залишено без зміни.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій. Вказує, що оскаржувані судові рішення були ухвалені на підставі підзаконного нормативно-правового акту органу виконавчої влади, який суперечить закону.

Вказує, що абз. 4 п. 6-1 Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, затвердженої постановою КМУ № 710 від 01 липня 1996 року, орган виконавчої влади встановив перекладачам обмеження розміру виплати винагороди, що суперечить закону.

Наголошує, що суд апеляційної інстанції не надав оцінки змісту цього підзаконного нормативно-правового акту, на предмет чіткості та доступності його розуміння, відповідності приписам Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Також зазначає, що висновок суду, що виконана перекладачем робота підлягає обмеженню трикратним розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб є помилковим, оскільки ґрунтується на припущеннях, а не на законі.

Також адвокатом було подано клопотання в якому він ставить питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування свого клопотання вказує, що ФОП ОСОБА_5 у розгляді клопотання не брала участь та на оголошенні судового рішення присутня не була, оскільки в цей час знаходилась поза межами України через військову агресію російської федерації. Про зміст та мотиви відмови судом у здійсненні повної виплати винагороди адвокат дізнався лише 13 червня 2023 року при отриманні судового рішення.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

З огляду на те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК, у тому числі, що стосуються вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК), належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскарженні у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК.

До того ж, відповідно ст. 129 Конституції України обов`язковим для перегляду судових рішень є апеляційний порядок, тоді як право особи на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.

Таким чином, право на доступ до Верховного Суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті у касаційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету ефективний розгляд касаційним судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою.

Крім того, відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 756/9514/15-к, з огляду на положення п. 8, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 424, ч. 6 ст. 539 КПК, ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду, оскарженню у касаційному порядку не підлягають.

Таким чином, ухвала Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2023 року та ухвала Тернопільського апеляційного суду від 08 травня 2023стосовно ФОП ОСОБА_5 , постановлені в порядку виконання вироку, що не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, у зв`язку з чим не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, Суд не вирішує клопотання адвоката про поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки, як убачається з дати ухвалення рішення Тернопільським апеляційним судом, скаржник дотримався строків касаційного оскарження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюадвоката ОСОБА_4 в інтересах ФОП ОСОБА_5 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2023 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 08 травня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3