КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3366/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Села Енерджи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор Майницьке» - адвоката ОСОБА_7 , з внесеними останнім доповненнями до них, на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року, -

за участю:

представників ТОВ «Села Енерджи» та ТОВ «Навігатор Майницьке» -

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

прокурора - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти в національній та іноземній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів, відкритих у наступних банківських установах:

1. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: рахунок ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ», : НОМЕР_1 ;

2. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код (МФО 305299 ), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» :

НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; рахунок ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_5 ;

3. AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» : НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 . Рахунки ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 .

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, представник ТОВ «Села Енерджи» та ТОВ «Навігатор Майницьке» - адвокат ОСОБА_7 подав окремо апеляційні скарги, з внесеними доповненнями до кожної з них, в інтересах зазначених товариств.

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Села Енерджи» ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на рахунки в банківських установах, належні ТОВ «Села Енерджи».

В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Навігатор Майницьке» ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на рахунки в банківських установах належні ТОВ «Навігатор Майницьке».

В обґрунтування доводів апеляційних скарг представник зазначає, що оскаржувана ухвала була прийнята всупереч норм матеріального права, без дотримання норм процесуального права та без об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Звертає увагу апелянт, що ні ТОВ «Села Енерджи», а ні ТОВ «Навігатор Майницьке» не повідомлялися та не викликалися до суду першої інстанції на розгляд клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти на рахунках у банківських установах, які належать вищеперерахованим товариствам, в свою чергу і копію рішення представник не отримував, про накладення арешту дізналися тільки 16.05.2023 року від представників банківської установи під час спроби здійснити грошову операцію пов`язану з господарською діяльність, а тому сторона захисту вважає, що апеляційні скарги подані у строки визначені КПК України.

В доповненнях до апеляційних скарг представник ТОВ «Села Енерджи» та ТОВ «Навігатор Майницьке» - адвокат ОСОБА_7 , просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року. Зазначає, що розгляд клопотання прокурора слідчим суддею проводився без повідомлення представника ТОВ «Села Енерджи» та ТОВ «Навігатор Майницьке».

Автор апеляційних скарг вказує, що у кримінальному проваджені № 0000594 ТОВ «Села Енерджи» та ТОВ «Навігатор Майницьке» не є підозрюваними, обвинуваченими або засудженими, та юридичними особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або засудженого. Крім того, жодній особі у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру, та жодна особа не перебувала у статусі підозрюваного, обвинуваченого або засудженого.

Сторона захисту акцентує увагу суду, що накладанням арешту на майно ТОВ «Села Енерджи» та ТОВ «Навігатор Майницьке» позбавляє можливості вказаним товариствам здійснювати фінансово-господарську діяльність, виконувати договірні зобов`язання, проводити поточні платежі та проводити виплати заробітної плати працівникам.

Як стверджує апелянт, слідчий суддя не дослідив можливість використання корпоративних прав як доказу у кримінальному провадженні та їх значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні чим прямо порушив приписи ч. 2 ст. 173 КПК України. Крім того, слідчий суддя, усупереч ч. 11 ст. 170 КПК України, не дослідив наявність обставин, які підтверджують, що незастосування арешту корпоративних прав ТОВ «Навігатор Майницьке» призведе до їх відчуження.

Водночас представник звертає увагу, що слідчий суддя, усупереч ч. 5 ст. 132 КПК України, не врахував та не дослідив, що використання корпоративних прав ТОВ «Навігатор Майницьке» як речового доказу для встановлення обставин у кримінальному провадженні є цілком можливим без застосування заходу забезпечення (арешту вказаного майна).У свою чергу, прокурор, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, у своєму клопотанні не навів доводів того, що потреба досудового розслідування в збереженні речового доказу в вигляді корпоративних прав ТОВ «Навігатор Майницьке» настільки висока, що виправдовує такий ступінь втручання у право власності апелянта як накладення арешту на його майно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників власників майна, які підтримали доводи поданих апеляційних скарг, з внесеними доповненнями до кожної з них, та просили їх задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, розгляд клопотання про арешт майна відбувся за відсутності власників майна та їх представників. По існування оскаржуваного судового рішення представникам стало відомо від банківських установ.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в розумінні вимог ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року представником товариств не пропущено, у зв`язку з чим такий строк не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000594 від 05.04.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що у 2006 році ПрАТ «НДІ КБ бурового інструменту» заснувало ТОВ «НАВІГАТОР КОМПЛЕКТ» (далі - Товариство).

У подальшому після зміни учасників ТОВ «НАВІГАТОР КОМПЛЕКТ», в 2016 році Товариство взяло в оренду у АТ «НАК «НАДРА» для відновлення свердловину Майницького родовища (Львівська обл.) із відповідною ліцензією на розробку родовища. За результатами чого, Товариством були здійсненні роботи із буріння свердловини із залученням ТОВ «Нафтогазбуріння», а також побудовано вузол попередньої підготовки газу. Окрім того, виконувалося дослідження свердловини, зокрема, щодо можливостей видобутку.

Враховуючи високу вартість робіт із вказаною свердловиною, у Товариства виникла необхідність у залучені інвестиційних коштів. У зв`язку із цим проведено перемовини із ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖІ XXI», інтереси яких представляли ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

За результатами перемовин, представники TOB «СЕЛА ЕНЕРДЖІ XXI» заявили, що не бажають виступати інвесторами та здійснювати спільну діяльність із Товариством, а викуплять майнові права на вказане родовище із метою самостійного здійснення подальшої діяльності.

Після надання згоди на укладання потенційної угоди, Товариство оцінило майнові права на вказане родовище у сумі 3 300 000 доларів США. На що, представники ТОВ «Села Енерджи XXI» спочатку погодилися, однак у подальшому почали перемовини про знижку, або розтермінування платежу за окремих умов.

Разом з тим, службові особи ТОВ «Села Енерджи XXI» усвідомлювали, що для отримання права на майно необхідно забезпечити довіру і готовність підписання договору з боку власника, створивши у нього враження дійсності своїх намірів, зокрема стосовно виконання своїх зобов`язань у майбутньому і сплати реальної вартості майнових прав.

Окрім того, реалізувати майнові права на вказане родовище, можливо було шляхом виділення окремого Товариства, яким стало ТОВ «Навігатор Майницьке». Окрім того, у подальшому стало відомо, що договір має бути укладено не з ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ XXI», а ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ».

За результатами переговорів було підписано меморандум про умови переоформлення спеціального дозволу на користування надрами від 10 липня 2020 року та попередній договір №М 10/20 від 22 жовтня 2020 року (далі - ''попередній договір"), у яких сторонами було узгоджено умови, на яких представники Товариства погодилися передати майнові права до ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ». З боку Товариства, вказані договори були підписані ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а з боку ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» - ОСОБА_15 . При цьому, основний договір був підписаний та посвідчений нотаріально.

Для реалізації своїх намірів щодо добровільної передачі Товариством 100% частки статутного капіталу ТОВ «Навігатор Майницьке» (далі - частка) без повної її сплати, службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖІ» заявили прохання про розподіл платежу на дві частини: 1 800 000,00 дол. США, яка сплачується одразу, та іншої частини, оплата якої повинна бути ним здійснена після перевірки якості родовища, а вартість визначатиметься у залежності від ціни на газ.

Представники Товариства погодилися на прохання службових осіб ТОВ "СЕЛА ЕНЕРДЖІ", добросовісно розцінюючи поведінку контрагента як прагнення гарантувати свої інтереси від реалізації можливих ризиків.

За результатами домовленостей встановлено, що вартість другої частини майнових прав, яку сплатить покупець із розстроченням платежу, обумовлюватиметься середньою ціною природного газу за 2021 рік в умовах досягнення геологічного успіху буріння першої свердловини, яке засвідчуватиме наявність певних технічних показників родовища газу (газонасиченість та пластовий тиск горизонту).

Умови попередніх угод відображали домовленості сторін про порядок переоформлення Спеціального дозволу та порядок оплати предмету Договору частка у розмірі 100% статутного капіталу новоствореного товариства з обмеженою відповідальністю «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (код СДРПОУ 44072781), на яке було переоформлено Спеціальний дозвіл).

Порядок майбутніх розрахунків сторін та інші, зазначені вище, умови відносин сторін, було визначено у додатку № 1 до Попереднього договору № М-10/20 від 15.10.2020 р., який після укладання Основного договору від 05.01.2021 р. було оформлено у формі додатку № 1 до нього.

Після укладення Основного договору та набуття права власності на частку, Покупець зобов`язаний був розпочати роботи із буріння першої свердловини на родовищі і здійснити другий платіж у період з 01.07.2022 р. по 30.07.2022 р.

У випадку несплати платежу, за умовами договору, частка мала бути повернута у відповідній частині.

Як з`ясувалося у подальшому, службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» вже під час перемовин та під час укладання попереднього та основного договорів, не збиралися сплачувати вартість частки у повному обсязі та повертати частку: вони використали зміст домовленостей під час перемовин та договірні положення лише як спосіб введення в оману уповноважених осіб ТОВ «Навігатор Комплект» як ймовірного продавця, формуючи у них намір передати відповідні майнові права.

Відтак, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи з метою набуття права на 100 % частки у статутному капіталі ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ», використали цивільно-правові відносини для створення ширми із метою приховання їх дійсного умислу спрямованого на заволодіння майновими правами, належними ТОВ «Навігатор комплект».

У свою чергу, представники Товариства, не здогадуючись про дійсні наміри службових осіб та власників ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ», довіряючи їх запевненням, погодилися 05.01.2021 укласти Основний договір та передати у власність цього товариства частку в статутному капіталі ТОВ «Навігатор Майницьке» разом із майновим правом на розробку Майницького родовища, яке належало ТОВ «Навігатор комплект» на підставі Спеціального дозволу №4769 на користування надрами від 27.04.2016 року та підлягало переоформленню на ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» ().

У результаті виконання умов Договору ТОВ «Села Енерджи» стало єдиним учасником новоствореного ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» () (надрокористувача) з часткою 100% статутного капіталу, сплативши лише частину вартості набутої частки.

Узгодження умов зобов`язань та передача частки без повної оплати з нашого боку стало наслідком обману з боку службових осіб ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» стосовно дійсності намірів щодо виконання взятих на себе зобов`язань і правомірності їх поведінки.

Набуття частки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» () забезпечило службовим особам ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» здійснення повного контролю над діяльністю цієї юридичної особи, у тому числі стосовно розробки газового родовища у складі єдиного суб`єкта господарювання під контролем службових осіб ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ».

Набувши у січні 2021 року зазначених майнових прав, що забезпечують реалізацію права розробку родовища газу через підконтрольне товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» продовжили реалізацію свого умислу, спрямованого на заволодіння майновими правами ТОВ «Навігатор комплект».

За їх задумом, після заволодіння 100 % частки статутного капіталу ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), успішна реалізація злочинних намірів мала бути забезпечена запереченням наявності у них відповідних зобов`язань та створенням видимості існування спірних господарських відносин шляхом ініціювання судових спорів у судах.

Так, без будь-яких об`єктивних причин, у період з січня 2021 року вони взагалі не розпочали вчиняти дії, спрямовані на виконання своїх зобов`язань, зокрема, щодо початку розробки родовища, та оплати другої частини вартості майнових прав згідно із умовами відповідного договору, яку мали здійснити до 01.07.2022.

Водночас, діючи з метою доведення свого умислу до кінця, службові особи ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» як власними діями, так і через підконтрольне їм ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» (), ініціювали судові спори, у яких посилаючись на надумані, тотожні за своїм змістом підстави, заперечують дійсність положень Договору, які стосуються зобов`язань щодо здійснення повної оплати вартості отриманої частки чи її повернення, зокрема, стверджуючи про безпідставність своїх власних попередніх дій із узгодження умов договору.

Таким чином, до моменту укладання Основного договору у службових осіб ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» був завідомо відсутній намір виконувати свої зобов`язання щодо сплати повної вартість частки або щодо її повернення.

Тобто, маючи умисел заволодіти чужим майном (майновими правами) в особливо великих розмірах, діючи з корисливих мотивів та зловживаючи своїми повноваженнями, за попередньою змовою, ці службові особи надали недостовірну інформацію стосовно обставин, які були обов`язковою умовою укладання договору про передачу майнових прав, та шляхом обману і зловживання довірою, набули право на частку, належну ТОВ «Навігатор Комплект», тобто майном в особливо великих розмірах.

Зазначені дії призвели до завдання майнової шкоди ТОВ «Навігатор Комплект» в сумі орієнтовно 1 500 000,00 доларів США.

Установлено, що ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» та ТОВ «НАВІГАТОР МАИНИЦЬКЕ» використовують наступні рахунки у таких банківських установах:

1. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: рахунок ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ», : НОМЕР_1 ;

2. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код (МФО 305299 ), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» :

НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; рахунок ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_5 ;

3. AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» : НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 . Рахунки ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 .

17.04.2023 року у даному кримінальному провадженні представниками ТОВ «НАВІГАТОР КОМПЛЕКТ» пред`явлено цивільний позов до ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» з метою відшкодування шкоди завданої посадовими особами вказаного товариства, який подано до органу досудового розслідування.

Крім того, посадовими особами ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КПК України санкцією якою визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

18.04.2023 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в національній та іноземній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів, відкритих у наступних банківських установах:

1. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: рахунок ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ», : НОМЕР_1 ;

2. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код (МФО 305299 ), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» :

НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; рахунок ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_5 ;

3. AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» : НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 . Рахунки ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 .

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтовується тим, що кошти, розміщені на рахунках зазначених підприємств є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а відтак існує необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 року зазначене клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на вищеперераховані грошові кошти в національній та іноземній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів, відкритих у вказаних банківських установах

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на грошові кошти, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Зокрема, посилаючись у клопотанні, що грошові кошти на розрахункових рахунках:

1. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: рахунок ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ», : НОМЕР_1 ;

2. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код (МФО 305299 ), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» :

НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; рахунок ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_5 ;

3. AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» : НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 . Рахунки ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , відкритих у банківських установах, є речовими доказами та відповідають критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

Процесуальний керівник зазначив обставини вчинення кримінального правопорушення та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Стороною обвинувачення зазначено, що кошти, розміщені на рахунках вищезазначених підприємств є предметом кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні, тобто відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Крім того, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення шляхом обготівкування, відчуження грошових коштів виникла необхідність у накладенні арешту на майно вказаних суб`єктів підприємницької діяльності.

За таких обставин грошові кошти, що знаходяться на вищезазначених банківських рахунках розглядаються як предмет вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчиненого кримінально-протиправного діяння.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання представника власників майна на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки прокурором надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

А тому доводи автора апеляційних скарг про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Доводи апелянта, стосовно відсутності у ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» та ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» статусу у даному провадженні як підставу для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів відхиляє.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні посадових чи службових осіб ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» та ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ», як про це зазначає апелянт, не перешкоджає накладення арешту на майно з метою забезпечення речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційних скарг.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги, з внесеними доповненнями до них - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про накладення арешту на майно та накладено арешт на грошові кошти в національній та іноземній валюті на банківських рахунках, станом на дату, годину та хвилину отримання ухвали суду, шляхом заборони вчинення видаткової частини рахунків за виключенням податкових платежів до бюджетів усіх рівнів, відкритих у наступних банківських установах:

1. Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: рахунок ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ», : НОМЕР_1 ;

2. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код (МФО 305299 ), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» :

НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; рахунок ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_5 ;

3. AT «ТАСКОМБАНК» (МФО 339500), а саме: рахунки ТОВ «НАВІГАТОР МАЙНИЦЬКЕ» : НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 . Рахунки ТОВ «СЕЛА ЕНЕРДЖИ» : НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 , - залишити без змін, а апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Села Енерджи», Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор Майницьке» - адвоката ОСОБА_7 , з внесеними останнім доповненнями до них, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4