Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2913/22
номер провадження 1-кс/695/685/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області - Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша Черкаської області, скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 10.05.2023 про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 20.06.2023 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 10.05.2023 про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0000547, внесене до ЄРДР 18.08.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, потерпілою в якому є ОСОБА_3 . 28 вересня 2022 року постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24.11.2022 вказану постанову було скасовано, матеріали кримінального провадження повернуто до сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області. У подальшому 10.05.2023 постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. На думку скаржниці, вказана постанова про закриття кримінального провадження від 10.05.2023 є необґрунтованою, передчасною, та такою, що постановлена без врахування недоліків, які були встановлені слідчим суддею, а відповідне дізнання проведено не повно та не об`єктивно.

Заявниця у судове засідання не прибула, згідно з наданою суду 26.06.2023 заявою просить розглянути скаргу за її відсутності, на задоволенні скарги наполягає.

Дізнавач СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, про причини такої неявки суд не повідомила, що не перешкоджає розгляду скарги.

Прокурор у судове засідання також не прибула, надавши заяву про розгляд скарги за її відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Розглянувши скаргу та додані до неї документи, а також надані суду 11.07.2023 матеріали кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно з приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України)

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів

Відповідно до п.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Обов`язок доказування згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, саме ж доказування, як визначено ч.2 ст.91 КПК України, полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування виноситься ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.

Частиною третьої статті 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000547 за фабулою: «18 серпня 2022 року до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи з якого встановлено, що 28.07.2022 близько 21 год 00 хв за адресою: с. Вишневе, Золотоніського району, Черкаської області, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, невстановленою особою завдано тілесні ушкодження, які містять ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - правова кваліфікація - ч.2 ст.125 КК України».

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, дізнавача, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Усталена практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це дискреційні повноваження слідчого, дізнавача, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим, дізнавачем відповідної мотивованої постанови.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржниця ОСОБА_3 стверджує, що отримала копію оскаржуваної постанови від 10.05.2023 лише 10.06.2023.

До матеріалів скарги додано копію постанови про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за підписом дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яка датована 10.05.2023.

При цьому у матеріалах вказаного кримінального провадження, наданих слідчому судді лише 11.07.2023 наявна постанови про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за підписом дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яка датована 09.05.2023.

У матеріалах кримінального провадження відсутня постанова про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за підписом дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , яка датована 10.05.2023.

У матеріалах кримінального провадження наявна квитанція про направлення ОСОБА_3 рекомендованим повідомленням із врученням, яке відповідно до номеру відстеження 410 було вручено особисто адресату 01.06.2023.

Однак до вказаної квитанції не додано внутрішнього опису поштового відправлення.

Відтак неможливо встановити, що саме було надіслано ОСОБА_3 рекомендованим повідомленням із врученням і отримано нею 01.06.2023.

Доказів направлення та вручення скаржниці примірника постанови від 10.05.2023 матеріали кримінального провадження не містять.

Тому, враховуючи наведені розбіжності, з метою не порушення права заявниці доступу до правосуддя, слідчий суддя висновує, що скаржницею не пропущено строк звернення з даною скаргою до суду.

Зміст постанови від 10.05.2023 та від 09.05.2023 збігається.

Як зазначено у вказаних постановах про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 у ході досудового розслідування допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 , яка пояснила, що 28.07.2022 близько 21 год 00 хв, у неї виник конфлікт із місцевим жителем ОСОБА_6 через поведінку їхніх неповнолітніх дітей. ОСОБА_6 в цей час взяв за руку неповнолітнього сина потерпілої ОСОБА_7 та почав його шарпати, у відповідь на це ОСОБА_3 нанесла однин удар долонею руки по обличчю ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_6 зробив їй підніжку, після якої вона впала на землю та ОСОБА_6 , насівши зверху неї наніс їй удари кулаками рук по її обличчю.

Також у постановах про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 від 09.05.2023 та від 10.05.2023 вказано, що відповідно до долученого висновку спеціаліста в галузі СМЕ № 05-8-01/193 від 18.08.2022 у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, яке виникли від дії тупого твердого предмета, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При цьому у постановах про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 від 09.05.2023 та від 10.05.2023 зазначено, що враховуючи допити потерпілої, свідків, досудовим розслідуванням встановлено, що в їх показах наявні розбіжності з приводу вказаної події. Проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалося встановити достатню кількість доказів, які могли б підтвердити показання потерпілої ОСОБА_3 , щодо спричинення їй тілесних ушкоджень.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000547, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилалася потерпіла ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, дізнавачем проведена поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

Так, відповідно до п.2 ч. 4 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, дізнавач обґрунтовує своє рішення тим, що: «враховуючи допити потерпілої, свідків, встановлено, що в їх показах маються розбіжності з приводу вказаної події. Також в ході досудового розслідування свідків та очевидців вище вказаної події, які б вказували на умисне нанесення тілесних ушкоджень потерпілій. Проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалося встановити достатню кількість доказів, які могли б підтвердити показання потерпілої ОСОБА_3 , щодо спричинення їй тілесних ушкоджень. З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення передбачене ст. 125 КК України характеризується: діянням (дією або бездіяльністю), спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком. Суб`єктивна сторона, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК. Суб`єктом цього злочину є осудна особа, якій виповнилося 16 років. Дана стаття відноситься до категорії приватного звинувачення, з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшов тривалий час, оголошення особі підозри у вчиненні злочину згідно ст. 276 КПК України передбачено у наступних випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених кримінально процесуальним кодексом запобіжних заходів; 3) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження п.п. 1 та 2 відсутні, оскільки особа затримувалася ні місці вчинення кримінального не На правопорушення, ні безпосередньо після його вчинення, а також до неї не обирався жодний із запобіжних заходів. Щодо п.3 вказаної вище статті, то в матеріалах відсутні достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.».

Таким чином, враховуючи наведене мотивування постанов, вбачається, що висновок дізнавача про необхідність закриття кримінального провадження фактично ґрунтується на констатації факту неспроможності проведеного досудового розслідування встановити дійсні обставини справи, та стверджує недбалість проведеного досудового розслідування.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55).

Відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства, дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнавач зобов`язаний провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 24, 40, 40-1, 55, 56, 93, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити повністю.

Скасувати постанови дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 10.05.2023 та від 09.05.2023 про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК Українию

Матеріали кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повернути до сектору дізнання Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1