Справа № 157/1015/23
Провадження №1-кп/157/118/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 2 травня 2023 року за № 0000343, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, пенсіонер, раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 у другій декаді лютого 2023 року близько 19 години (більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено), в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який продовжено згідно з Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ від 07.02.2023 на 90 діб, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно та переслідуючи корисливу зацікавленість, проник на огороджену територію домогосподарства по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , де шляхом відкриття дверей ключем «Г» подібної форми проник в господарську споруду, звідки таємно викрав бувші у використанні однокорпусний кінний плуг вартістю 1100 грн, дорожній велосипед марки «ММВЗ» моделі «АИСТ» вартістю 1500 грн, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 2600 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Він же, на початку березня 2023 року у вечірню пору доби (більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено), в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який продовжено згідно з Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ від 07.02.2023 на 90 діб, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно та переслідуючи корисливу зацікавленість, проник на огороджену територію домогосподарства по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , де шляхом відкриття дверей ключем «Г» подібної форми проник в господарську споруду, звідки повторно таємно викрав бувші у використанні лопату для відкидання снігу вартістю 108 грн, дві полімерні бочки об`ємом по 50 літрів кожна, вартістю 240 грн за одну ємкість, на суму 480 грн, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 588 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування 26 травня 2023 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і сторони узгодили покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

В угоді про визнання винуватості передбачені як наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України, так і наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, угоду про визнання винуватості підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні проти затвердження укладеної угоди про визнання винуватості не заперечили.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримала надана нею письмову згоду на укладення зазначеної угоди та пояснила, що жодних претензій до обвинуваченого не має.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 надано прокурору 25 травня 2023 року письмову згоду на укладення з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується позитивно, є потерпілим від Чорнобильської катастрофти, категорія 3.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися у тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 .

Узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування цього покарання з випробуванням відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Враховуючи, що укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що у ній передбачені, умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, що таку угоду належить затвердити, визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, і призначивши йому узгоджене в угоді покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

При визначенні тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, яка звільняється від відбування покарання з випробуванням, суд враховує вищезазначені дані про особу обвинуваченого, його поведінку в ході розкриття злочинів та характер обвинувачення, вартість викраденого майна, і дійшов висновку, що ОСОБА_4 достатньо та необхідно визначити мінімальний іспитовий строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, виходячи з наданих прокурором доказів, у розмірі 4302 грн.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: однокорпусний кінний плуг, дорожній велосипед марки «Аіст», лопату для відкидання снігу, дві полімерні бочки об`ємом по 50 літрів кожна, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , належить залишити у володінні останньої.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 26 травня 2023 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4302 (чотири тисячі триста дві) гривні.

Речові докази: однокорпусний кінний плуг, дорожній велосипед марки «Аіст», лопату для відкидання снігу, дві полімерні бочки об`ємом по 50 літрів кожна залишити у володінні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1