Справа № 359/3977/23
Провадження № 1-кп/359/475/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0000123, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томашпіль, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Томашпіль, Томашпільського району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

17.01.2023 у вечірній час ОСОБА_5 та його брат ОСОБА_6 перебували за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 , та вживали алкогольні напої.

Приблизно о 19.30 год. ОСОБА_5 зателефонувала його колишня співмешканка ОСОБА_8 та повідомила, що святкує свій день народження разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 у кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 і запросила його приєднатися до них.

Дізнавшись, що ОСОБА_8 перебуває у кафе разом з незнайомим йому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вирішив шляхом побиття заподіяти йому тілесні ушкодження з хуліганських мотивів, використовуючи вказаний малозначний привід, групою осіб, разом з ОСОБА_6 , для створення переваги у фізичній силі.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився та вступив у попередню змову з ОСОБА_5 на заподіяння незнайомому йому ОСОБА_4 тілесні ушкодження з хуліганських мотивів, використовуючи малозначний привід, а саме перебування ОСОБА_4 у кафе разом з ОСОБА_8 .

Реалізовуючи спільний злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи групою осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 приблизно о 20 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибули до громадського місця - кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_3 , підійшли до ОСОБА_8 і ОСОБА_4 та почали нецензурно ображати останнього, використовуючи малозначний привід, а саме, що ОСОБА_4 перебував у кафе разом з колишньою співмешканкою ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , на що ОСОБА_4 не реагував.

Далі, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_4 та його побиття, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запропонували йому вийти з приміщення кафе нібито для розмови.

Перебуваючи на автомобільній стоянці біля входу у кафе, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи групою осіб узгоджено з єдиним спільним умислом на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , почали наносити йому численні удари руками та ногами по голові, тулубу, руках та ногах, а коли він падав від ударів, продовжували наносити йому удари у лежачому положенні.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 намагалисяь зупинити працівники та відвідувачі кафе-бару ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , намагаючись відвести їх від ОСОБА_4 .

Однак, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 здійснювали опір вказаним особам, неодноразово поверталися до ОСОБА_4 та продовжували наносити йому численні удари руками та ногами по голові, тулубу, руках та ногах.

Також, ОСОБА_6 , здійснюючи опір ОСОБА_9 , який припиняв його хуліганські дії, наніс ОСОБА_9 удар рукою в обличчя, спричинивши фізичний біль.

Крім того, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 кілька ударів по голові та тулубу металевою урною, яка стояла при вході у кафе-бар, пошкодивши її.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи групою осіб, узгоджено з єдиним спільним умислом, спричинили ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді: синця в області лобу, синця в області носу, синця нижньої повіки правого ока, синця верхньої губи, синця нижньої губи, синця в області потиличного бугра, садна правого променево-зап`ясткового суглобу, садна 4-го пальця та садна 5-го пальця правої кисті, 4 синців в області шиї, садна поясниці, синця 4-го пальця, синця 5-го пальця лівої кисті, синця лівого стегна, двох саден лівого колінного суглобу, садна правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; перелому грудини, перелому 5-го ребра зліва, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У зв`язку з хуліганськими діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кафе-бар «Ситий кум» припинив роботу.

В подальшому, після того, як на місце події прибули працівники поліції з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та заподіяння ними тілесних ушкоджень, останні, продовжуючи порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, діючи групою осіб, здійснюючи опір вказаним працівникам поліції, які є представниками влади, вчиняли спроби продовжити наносити удари ОСОБА_4 , погрожували насильством ОСОБА_4 та працівникам поліції, а також ОСОБА_6 намагався нанести удар ОСОБА_9 , який брав участь у припиненні його хуліганських дій.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб та пов`язаному з опором представникові влади та громадянам, які припиняли хуліганські дії, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст.122 КК України.

У ході судового розгляду даного кримінального провадження 20.06.2023, прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_7 , уклали угоди про визнання винуватості за якими: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України.

Під час досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнали винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та зобов`язалися: сприяти з`ясуванню всіх обставин злочинів та під час судового засідання повторно беззаперечно визнати винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень.

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , узгодили покарання за ч. 3 ст. 296 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки. Покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Обвинувачені розуміють, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості вони обмежені у праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та не має прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розуміють, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачені розуміють, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтвердили, що вони визнають винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України. Вони добровільно уклали угоду про визнання винуватості. Насильство, примус або погрози до них не застосовувалися.

Прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні дані угоди про визнання винуватості підтримав. Також зазначив, що зміст угод про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 472 КПК України, та вважав за можливе їх затвердити.

Разом із цим, потерпілий ОСОБА_4 надав заяву, згідно якою останній не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Заявив клопотання про залишення цивільного позову без розгляду, оскільки матеріальна та моральна шкода відшкодована обвинуваченими у повному обсязі. Претензії будь якого характеру до обвинуваченого відсутні. В судовому засіданні дані обставини підтвердив та підтримав. Цивільний позов просив залишити без розгляду у зв`язку з повним відшкодуванням йому шкоди.

У підготовчому судовому засідання захисник ОСОБА_7 підтвердив, що він був присутнім під час укладення угод про визнання винуватості від 20.06.2023, між прокурором та обвинуваченими. Підтвердив те, що укладення угод було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Вважає, за доцільне затвердити дані угоди про визнання винуватості.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчинених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виконали взяті на себе обов`язки.

За змістом ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кваліфіковані вірно. Вид та розмір покарання відповідає межам санкції, передбаченої ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, із урахуванням підтверджуючих доказів із застосуванням ст. 65 КК України. Враховуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щиро каються у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування злочинах, а також на стадії досудового розслідування активно сприяли у розкритті злочинів. Потерпілий не заперечує проти затвердження угод про визнання винуватості. Тому відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 допустиме укладення угоди про визнання винуватості. Їх зміст відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

З огляду на ці обставини суд вважає допустимим затвердити угоди про визнання винуватості від 20.06.2023 та призначити обвинуваченим покарання за ч. 3 ст. 296 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України належить застосувати спосіб часткового складання покарань призначивши остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази стороною обвинувачення не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов потерпілого, залишити без розгляду за його клопотанням.

Керуючись: ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 374, ст. 375, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 472-474 КПК України, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст.122, ч. 3 ст. 296 КК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості укладену 20.06.2023 між прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності захисника ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000123, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання шляхом часткового складання покарань, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 296 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання шляхом часткового складання покарань, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , залишити без розгляду.

Речові докази стороною обвинувачення не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1