Номер провадження: 11-сс/813/972/23
Справа № 523/8613/23 1-кс/523/1788/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 19.05.2023 якою в межах к/п №0000689 від 18.05.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.07.2023, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.07.2023 із утриманням в ДУ "Одеський слідчий ізолятор" відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України із визначенням застави у розмірі у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134 200 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та у вказаному провадженні існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою з таких підстав:

- підозрюваний ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від слідства, має постійне місце проживання, яке відоме органам досудового розслідування та не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню, навпаки всіляким чином намагається сприяти розслідуванню;

- оскільки всі слідчі дії були проведені та завершені, ризик знищення підозрюваним речей та документів є недоведеним;

- слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу не взяв до уваги відомості про стан здоров`я підозрюваного, а саме його діагноз «змішаний тривожно-депресивний розлад, стан медикаментозної субкомпенсації». Відповідно до медичного висновку ОСОБА_8 знаходиться під наглядом з 2022. Психічний стан погіршився з 2020. Низка психотравмуючих подій призвела до погіршення його психічного стану, він скаржився на знижений фон настрою, емоційну нестійкість, спалахи агресії, суїцидальні думки, апатію. Відповідними висновками зазначено, що ОСОБА_8 потребує підтримуючої терапії, однак утримання його під вартою унеможливлює підтримання належного психологічного стану здоров`я;

- повідомлення про підозру не містить належного обґрунтування вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину, зокрема намір подальшого збуту жодним чином не обґрунтований, не надано необхідних та достатніх доказів на підтвердження такого наміру, відповідно є лише припущеннями, що суперечить Конституції України, КПК та практиці ЄСПЛ;

- оскільки підозрюваний ОСОБА_8 має проблеми зі здоров`ям, відповідно потребує значних коштів на лікування, окрім того не працевлаштований визначений розмір застави для нього є непомірним.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19.05.2023 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_10 заперечував проти її задоволення та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається зі змісту клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений у ході досудового розслідування час та місці, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав наркотичний засіб з метою подальшого збуту для отримання в подальшому грошової винагороди. Після чого ОСОБА_8 незаконно зберігаючи при собі придбаний ним наркотичний засіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, переніс його за місцем свого мешкання, а саме до кв. АДРЕСА_2 , де залишив зберігати з метою подальшого збуту.

В подальшому, 18.05.2023 у період часу з 17 год. 20 хв. до 19 год. співробітниками поліції було проведено санкціонований обшук за місцем проживання підозрюваного, в ході якого було виявлено та вилучено 11 зіп пакетів з наркотичним засобом (згідно набору для експрес-аналізу на виявлення наркотичних речовин містить марихуану, яка відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу), які ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту для отримання грошової винагороди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується протоколом обшуку від 18.05.2023, протоколом огляду предметів, протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Колегія суддів враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Водночас, апеляційний суд наголошує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно того, що намір подальшого збуту жодним чином не обґрунтований, апеляційний суд приймає до уваги долучений прокурором протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27.05.2023, зі змісту якого вбачається, що свідок неодноразово купувала марихуану у ОСОБА_8 ..

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням злочину, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду або продовжити злочинну діяльність.

Існування вказаних ризиків обумовлено зокрема тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим, суспільно-небезпечним характером кримінального правопорушення, не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що у суді 1-ої інстанції ОСОБА_8 повідомляв про те, що вживає наркотичні засоби.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно незадовільного стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 , однак зауважує, що в умовах слідчих ізоляторів особи мають доступ до отримання медичної допомоги.

Так, положеннями Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Що стосується доводів захисника відносно того, що визначний розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Колегія суддів зауважує, що оскаржуваною ухвалою була визначена застава в межах, передбачених ст. 182 КПК України, окрім того, не у максимальному розмірі, у зв`язку з чим не вбачає підстав для зміни її розміру.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 370, 404, 405, 407, 409, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 19.05.2023 якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 16.07.2023, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4