Справа № 357/7495/20
У Х В А Л А

про звільнення від кримінальної відповідальності

17 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

у ході судового розгляду в м. Біла Церква, у закритому судовому засіданні, обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002416, яке внесене до ЄРДР 16 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115, ст. 126-1, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 156 КК України,

У С Т А Н О В И В :

згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо інших осіб, з якими винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, а саме: завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство.

На виконання вимог ч. 3 ст. 285 КПК України, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 , суть обвинувачення за ст. 126-1, ч. 1 ст. 135 КК України, а також що він має право на звільнення його від кримінальної відповідальності, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Адвокат ОСОБА_7 заявила клопотання, у якому просила: звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності, за підстав наведених захисником ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що згідно із ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, -

карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 КК України, завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, -

карається обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1, ч. 1 ст. 135 КК України є нетяжкими злочинами.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, зважаючи на санкцію ст. 126-1, ч. 1 ст. 135 КК України, у разі вчинення вказаних злочинів, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня його вчинення і до дня набрання вироком законної сили минуло, більше ніж два роки.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, суд звільняючи особу від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України має перевірити, чи зупинялась або переривались строки давності.

Судом таких обставин не встановлено.

Отже, оскільки від події злочинів, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 135 КК України, про які зазначено в обвинувальному, минуло понад три роки, строки давності не зупинялись та не переривались, то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_6 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за вказаними статтями.

Згідно із практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України (постанова від 12 листопада 2019 року, справа ЄУН 566/554/16-к).

Отже, невизнання ОСОБА_6 вини не впливає на можливість звільнення його від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0002416, яке внесене до ЄРДР 16 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115, ст. 126-1, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 156 КК України, в частині обвинувачення за ст. 126-1, ч. 1 ст. 135 КК України, належить закрити.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст. 126-1, ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0002416, яке внесене до ЄРДР 16 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п. 2 ч. 2 ст. 115,. 126-1, ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 156 КК України, - закрити в частині обвинувачення за ст. 126-1, ч. 1 ст. 135 КК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, у порядку встановленому законом, протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 532 КПК України.

Повний текст проголошений 21 липня 2023 року.

Головуючий - суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_8 області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_9 області