УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/816/23

18 травня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000004 від 11 січня 2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Терново Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000004 від 11 січня 2023 року щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, крім цього, сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, якими обґрунтовується запропонований запобіжних захід, а саме : ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор зазначає, що тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, є вагомим психологічним фактором, який може вплинути на обвинуваченого, просить врахувати його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою вказавши, що прокурором не долучено доказів на обґрунтування вказаного клопотання та не доведені ризики, які вказані у клопотанні. Просила відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасника судового провадження має право обрати запобіжний захід забезпечення кримінального провадження. Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України підтверджується доказами, на які посилається сторона обвинувачення.

Злочин, який інкримінується обвинуваченому відноситься до особливо тяжких злочинів.

На підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_4 має слабкі соціальні зв`язки по місцю постійного проживання, а також про можливість впливу ним на свідків, крім цього, на можливість переховуватись від суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає обґрунтованими наведені прокурором ризики.

Так суд рахує, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування ( п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке буде загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано обвинувачується, а саме позбавлення волі строком до дванадцяти років, ОСОБА_4 може переховуватись від суду.

Крім цього, на даній стадії судового провадження не допитані свідки, через що існує ризик незаконного впливу на вказаних осіб обвинуваченими, п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово притягався до вчинення ряду адміністративних правопорушень, що підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, вчинив у подальшому особливо тяжкий злочин за обтяжуючих обставин, знищив свій військовий квиток, що свідчить про те, що останній схильний продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній обґрунтовано обвинувачується, або вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд, рахує, що встановлені обставини по справі унеможливлюють застосування до обвинуваченого більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, аніж запропонованого прокурором, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення, або для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, в судовому засіданні не встановлено.

Тобто встановлені обставини виправдовують подальше утримання останнього під вартою.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно із положеннями ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, ч.4 ст.183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258- 258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, судом не визначається в даному випадку розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Терново Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 16 липня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1