Справа № 204/8276/23
Провадження № 1-кс/204/2057/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру, вручене в рамках кримінального провадження № 0000304 від 2 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1 червня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру, вручене в рамках кримінального провадження № 0000304 від 2 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. В обґрунтування вимог зазначає, що в провадженні старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу УСБУ ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження № 0000304 від 2 грудня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 258-3 КК України. 6 березня 2023 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. 3 квітня 2023 року постановою прокурора матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 виділені з кримінального провадження № 0000346 у матеріали досудового розслідування за № 0000304 від 03.04.2023 року. З даним повідомленням про підозру захисник та його клієнт не погоджуються, вважають її незаконною. Відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_6 він будучи співвласником незаконно створеного ООО «Содружество», в подальшому забезпечив здійснення перереєстрації вказаного підприємства за законодавством російської федерації, яке 29 листопада 2022 року отримало основний державний реєстраційний номер, а також 14 лютого 2023 року здійснено внесення відомостей до ЄДР юридичних осіб російської федерації, при цьому ОСОБА_6 згідно виписки є співвласником вказаного підприємства із часткою статутного капіталу 80,5 відсотків, а юридичною адресою підприємства є тимчасово окупована територія України. Слідчим було проігноровано той факт, що відносно ОСОБА_6 11 серпня 2016 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області на підставі ст. 475 КПК України був винесений вирок, ким було затверджено угоду від 9 серпня 2016 року про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 , за якою йому призначено покарання із застосуванням ч 1, 2 ст. 69 КК України з переходом до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті обвинувачення, а саме: штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн. Всі обставини зазначені у підозрі мали місце в 2014-2015 роках. Тобто, повідомлення про підозру здійснено за відсутності наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. 4 травня 2023 року слідчим відділом було отримано клопотання сторони захисту про надання копії процесуального документу, в якому відображено проведення слідчої дії в ході якої було отримано виписку з єдиного державного реєстру юридичних осіб. Постановою слідчого від 5 травня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання, з якої стало зрозуміло, що дана довідка була отримана шляхом огляду інтернет-ресурсів. Однак, на даний час оглянути вказаний сайт не має можливості, через введені санкції. Крім того, слідчим не було здобуто будь-яких достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 щодо здійснення ним, або будь-якою іншою особою реєстрації так званого юридичної особи «Общества с ограниченой ответственностью «СОДРУЖЕСТВО», оскільки слідчим не встановлено факт перебування ОСОБА_8 з цією метою, яка на території російської федерації так і на тимчасово непідконтрольній Україні території, так як в паспорті ОСОБА_6 відсутні дані про перетин кордону, у зв`язку з чим він не міг вчиняти дії стосовно реєстрації, так званого, «ООО «СОДРУЖЕСТВО». Слідчий не вжив заходів щодо встановлення достовірності підпису ОСОБА_6 , щодо його допиту стосовно висунутої підозри та з`ясування, чи підписував ОСОБА_6 взагалі ці документи. Також, слідчим було порушено порядок вручення підозри, оскільки 6 березня 2023 року слідчий ОСОБА_9 повідомив про підозру ОСОБА_6 на офіційному сайті Генерального прокурора України, де були розміщені повістки про виклик до слідчого на 20.03.2023, 21.03.2023, 23.03.2023. Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр» здійснено публікацію про повідомлення про підозру. Разом з тим, органу досудового розслідування було відомо про те, що з 20.02.2022 року ОСОБА_6 перебуває в м. Аліканте в Іспанії в туристичній поїздці, та мав повертатися до м. Києва 24.02.2022 року. Однак, внаслідок введення воєнного стану на території України, він не зміг прибути в Україну та був вимушений залишись за межами України, а саме в Польщі, де отримав документ про тимчасовий захист та пессель, та зареєстрував своє місце проживання. Таким чином, слідчим було порушено норми КПК України, при здійсненні повідомлення про підозру, оскільки він мав керуватись ч. 7 ст. 135 КПК України, тобто здійснити повідомлення особи ОСОБА_6 , який проживає за кордоном, шляхом його вручення згідно з міжнародним договором про правову допомогу. Тому, він звертається до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні захисник підтримав свою скаргу, просив її задовольнити з зазначених у скарзі підстав.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки про підозру ОСОБА_6 було повідомлено на законних підставах та з обґрунтованих причин. Так, слідчим при повідомленні про підозру було дотримано всіх вимог передбачених КПК України, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання у м. Горлівка Донецької області, яке з 2014 року відноситься до тимчасово окупованої території України, та після окупації він переїхав на постійне місце проживання до м. Маріуполь. Проте, з початком повномасштабної війни він виїхав за межі України та до тепер не повернувся. Крім того, у період часу з листопада 2022 року по лютий 2023 року здійснено перереєстрацію підконтрольних ОСОБА_6 підприємств, де він виступає засновником та які здійснюють свою діяльність на непідконтрольній України тимчасово окупованій території, за законодавством росії, внаслідок чого внесені відомості до єдиного реєстру юридичних осіб російської федерації, що дає обґрунтовані підстави вважати про можливість перебування ОСОБА_6 на непідконтрольній України тимчасово окупованій території або території російської федерації.

Вислухавши сторони, вивчивши скаргу та мареріали додані до неї, вважаю за необхідне у задоволенні скарги відмовити, виходячи з наступного.

Так, повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 11 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Однак, відповідно до п. 8 ст. 135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У своїй скарзі та у судовому засіданні як підстави для скасування повідомлення про підозру від 6 березня 2023 року, захисник зазначає те, що докази та обставини на які орган досудового розслідування посилається в підозрі, були отримані в результаті здійснення іншого кримінального провадженні та за цими фактами вже було притягнуто ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, що підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 11.08.2016 року.

Однак, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, як і не може бути предметом розгляду тотожність обставин та періоду їх вчинення з існуючим вироком суду, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку певним фактам та зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Крім того, посилання захисника на ту обставину, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру з порушенням вимог КПК України, а саме: в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, оскільки він не перебуває на окупованій території, а знаходиться у Польщі, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються визначеним порядком врученя підозри, зазначеним у п. 8 ст. 135 КПК України, згідно якого підставами публікації підозри в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора є не тільки знаходження на окупованій території, а і відомості про виїзд даної особи.

Так, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Станом на момент публікації підозри, у слідчого були докази виїзду за межі України ОСОБА_6 .

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що за своїм змістом повідомлена 6 березня 2023 року підозра ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 277 КПК України. При врученні повісток про виклик, а також самого повідомлення про підозру, слідчим були дотримані вимоги ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності доказів, які слідчий вважав достатніми для висновку, що ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінального правопорушенням, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 111, 135, 276-278, 303, 304, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1