489/7759/18 24.04.2023
н/п 1-кп/490/965/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 489/7759/18
У Х В А Л А

24 квітня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення у режимі відеоконференції судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003050 від 01.08.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

18.04.2023 року на електронну пошту Центрального районного суду м.Миколаєва надійшли клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та продовження запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. В обґрунтування поданих клопотань прокурор зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися, а обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, не забезпечить належної поведінки обвинувачених щодо виконання ними своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та не дасть можливості запобігти ризикам. Зокрема, запобігання спробам з боку обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (ризик відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ), незаконно впливати на інших обвинувачених (ризики відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), знищити, сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (ризики відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ).

В судовому засіданні прокурор вказані клопотання про продовження запобіжних заходів підтримав та просив їх задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив суд змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки подане клопотання прокурора є необґрунтованим та немотивованим.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Обвинувачена ОСОБА_5 залишила вирішення клопотання прокурора на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт заперечував.

Інші учасники процесу залишили вирішення клопотання захисника ОСОБА_7 на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Указом Президента України від 06 лютого 2023 року №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно пункту 5 роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду від 03.03.2022 року №1/0/2-22 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану", у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст.35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Оскільки суддя ОСОБА_10 , яка входить до складу колегії суддів, перебуває у відрядженні, беручи до уваги, що до закінчення строків запобіжних заходів відносно обвинувачених у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту неможливо розглянути клопотання про продовження або зміну вказаних запобіжних заходів визначеним колегіальним складом суду, суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання щодо строків застосування запобіжних заходів головуючим по справі одноособово.

Так, під час проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 04.08.2018 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався судом, востаннє ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.03.2023 року до 01 травня 2023 року включно.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, ст.17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що один із інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 злочинів вчинено за попередньою змовою групою осіб, у випадку доведеності винуватості йому може загрожувати покарання у виді довічного позбавлення волі, дані про його особу, зокрема його віку та стану здоров`я, а головне - посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.

Також, суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів та бере до уваги доводи захисника ОСОБА_7 щодо клопотання прокурора, однак не вважає беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_3 і щодо яких останньому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватими у інкримінованих злочинах, зможе вплинути на інших обвинувачених, ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування), знищити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки частина майна, яка була викрадена у потерпілої ОСОБА_11 , а саме мобільний телефон та золота сережка, так і не були знайдені під час проведення досудового розслідування.

Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 до затримання офіційно не працював, тобто не мав постійного та стабільного джерела прибутку, на час затримання був неодружений (одружився під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою), що вказує на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, а також стан його здоров`я (відсутність даних щодо неможливості перебування в умовах ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" за станом здоров`я).

Зокрема, про відсутність міцних соціальних зв`язків свідчить і та обставина, що обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні 20.09.2022 року відмовився (не зміг) назвати повні прізвище ім`я, по батькові своєї дружини, з якою уклав шлюб під час перебування в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Відтак, суд, керуючись ст.ст.179, 194 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його строк, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, слід відмовити.

Доводи захисника ОСОБА_7 в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора суд відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для продовження тримання під вартою, та зводяться лише до незгоди з клопотанням прокурора.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у вигляді домашніх арештів відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, приходить до наступного.

Під час проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 04.08.2018 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 03.08.2020 року змінений на цілодобовий домашній арешт за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , та з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4, 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.03.2023 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 змінено на нічний домашній арешт із забороною на строк до 01 травня 2023 року включно полишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 07:00 години наступного дня, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, під час проведення досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 04.08.2018 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 28.09.2018 року змінений на цілодобовий домашній арешт за адресою її проживання: АДРЕСА_2 , та з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3, 9 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.03.2023 року запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 змінено на нічний домашній арешт із забороною на строк до 01 травня 2023 року включно полишати місце свого теперішнього проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 20:00 години до 07:00 години наступного дня, та з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з вимогами ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Відповідно до ч.6 цієї ж статті, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

При цьому, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання та зміни відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжних заходів у виді домашнього арешту, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на інший більш м`який відносно останніх судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, а саме те, що останні можуть знищити або сховати будь-які з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до теперішнього часу не встановлено місцезнаходження частини викраденого майна потерпілої.

Крім того, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема те, що: ОСОБА_5 малолітніх дітей на утриманні не має, не працює, що вказує на відсутність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків; ОСОБА_4 неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має. Наведене також свідчить про можливе переховування цих осіб від суду.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у виді домашнього арешту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 178, 181, 183, 194, 197, 331 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, а саме до 22 червня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 22 червня 2023 року, з забороною обвинуваченому полишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20:00 години до 07:00 години наступного дня, та покладенням обов`язків, визначених ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.03.2023 року.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 22 червня 2023 року включно, з забороною обвинуваченій полишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , та покладенням обов`язків, визначених ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 03.03.2023 року.

Ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1