Справа № 154/4263/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2023 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі:

представника сектору превенції ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька клопотання начальника Львівського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.12.2022 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік,

встановив:

15.06.2023 начальник Львівського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, в якому просить вирішити питання щодо застосування відповідно до ч.4 ст.70 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 покарання за наявності кількох вироків.

У судовому засіданні начальник Львівського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та вказав, що при зверненні з клопотання діяв на підставі внутрішнього наказу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо клопотання не заперечив, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків заперечила, оскільки застосування вимог ст.70 КК України на стадії виконання вироків, які набрали законної сили не передбачені КПК України.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задовлення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що вироком Кам`янка-Бузького районного суду від 01.12.2022, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді до п`яти років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладення обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Разом з тим, відповідно до вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.12.2022, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, з покладення обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Представник сектору превенції ОСОБА_3 вказуючи, що при ухваленні вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.12.2022 не враховано попередній вирок Кам`янка-Бузького районного суду від 01.12.2022, відповідно ч. 4 ст. 70 КК України подав клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Питання яке було поставлено на розгляд суду, пов`язано із порядком виконання двох вироків, які набрали законної сили, у відношенні однієї особи.

Згідно з п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Так, ч. 4 ст. 70 КК передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Разом з тим, як вказано у ст. 72 КК України, що не передбачено повне або часткове складання, поглинання іспитового строку при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань.

Зокрема, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Також, відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.12 Постанови №11 від 21.12.1990 "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків " з тлумачення кого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

А тому, застосування принципу часткового складання призначених покарань, від відбування яких засудженого було звільнено з випробуванням, фактично буде здійснювати перегляд та зміну вироків суду у частині умов звільнення засудженого від відбування покарання. Водночас перегляд та подальша зміна судового рішення може здійснюватися лише за встановленою кримінальним процесуальним законом процедурою, що випливає зі змісту засад обов`язковості судових рішень та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Крім того застосування ст. ст. 70, 71 КК у даному випадку погіршить становище засудженого, постановлення ухвали, яка змінить правове становище засудженого, погіршивши його, буде порушенням принципів кримінального процесуального права, в тому числі призведе до зміни змісту обох вироків, що за кримінальним процесуальним законом може мати місце лише під час ухвалення вироку та/або під час перегляду судового рішення вищою інстанцією, а самостійна зміна вироку, судом першої інстанції, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

За таких умов суд приходить до висновку, що кожний вирок слід виконувати самостійно, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.372, 537, 539 КПК, суд,

ухвалив:

У задоволенні начальника Львівського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду від 01.12.2022 та вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.12.2022 відносно ОСОБА_4 - виконувати кожний самостійно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала постановлена 10.07.2023.

Суддя ОСОБА_1