Справа № 365/483/23 Номер провадження: 1-кп/365/48/23
В И Р О К

Іменем України

16 серпня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження № 0002003 від 13.07.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Пасківщина Згурівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, із професійно-технічною освітою, учасника бойових дій, офіційно непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану за таких обставин.

Так, 05 червня 2023 року приблизно 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 прийшов в гості до раніше знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_4 через незачинену хвіртку потрапив у двір, через незачинені вхідні двері житлового будинку шляхом вільного доступу потрапив всередину вищезазначеного будинку, в якому мешкав ОСОБА_5 .

Виявивши, що ОСОБА_5 та будь-які інші особи відсутні всередині зазначеного будинку та на території домоволодіння, побачивши на веранді будинку матеріальні цінності, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна з приміщення будинку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 05 червня 2023 року, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, від 07.02.2023 №2915- ІХ, від 02.05.2023 № 3057- ІХ), переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, усвідомлюючи, що він проник всередину будинку у якому мешкав ОСОБА_5 без згоди останнього, а також без згоди власника будинку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав знайдені ним в приміщенні веранди будинку за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальні цінності, а саме бувші у використанні речі: кутову шліфувальну машину марки «Skil professional» моделі 9770Н1, вартістю 1700,00 грн; набір інструментів з написом на кейсі «Tools» на 140 предметів, вартістю 3500,00 грн; таль ланцюгову марки «Домашній майстер» вантажопідйомністю до 1 тони, вартістю 963,90 грн; три нефункціонуючі автомагнітоли марки «Sony», «JVC», «Kenwood», які він склав всередину сумки та полімерного мішка, після чого покинув приміщення зазначеного будинку разом з викраденими речами, якими в подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 6163,90 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин викладених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 05.06.2023 приблизно о 17 год. він приїхав у с. Шевченкове до ОСОБА_6 для того, щоб подивитись на автомобіль, який продає потерпілий. Раніше він купив у ОСОБА_5 велосипед за 700 грн. На подвір`я він зайшов через незачинену хвіртку, зайшов до хати через незачинені двері і покликав ОСОБА_5 . Йому ніхто не відповів. В цей час на веранді він побачив матеріальні цінності: шліфувальну машинку, набір інструментів, таль ланцюгову і автомагнітоли. У нього виник умисел на крадіжку зазначених речей. Він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Все забрав, поклав у сумку і мішок, помістив на велосипед і поїхав у напрямку свого села. Щиро кається, жалкує з приводу вчиненого, відношення до вчиненого негативне, більше такого робити не буде. Зробив висновки, що пити алкогольні напої не потрібно, не можна чіпати чужі речі.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт крадіжки чужого майна не заперечує.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності його позиції.

Суд, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються, та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 виннуватий у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), є осудним і підлягає покаранню за його вчинення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_7 направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, просив призначити покарання на розсуд суду.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Надаючи оцінку особі обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що: за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, скарг від сусідів на нього не надходило; він не є депутатом будь-якого рівня; є військовозобов`язаним, проходив строкову військову службу з 01.07.1992 по 19.04.1994 та по частковій мобілізації з 12.05.2015 по 05.08.2016, перебуває на військовому обліку, (зі слів) має державну нагороду; неодружений, (зі слів) має на утриманні двох неповнолітніх дітей, яким надає матеріальну допомогу; з професійно-технічною освітою; працездатний, офіційно не працює, проте має тимчасові підробітки; на обліку у центрі зайнятості не перебуває; є осудним та таким, що підлягає кримінальній відповідальності; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався; в силу ст. 89 КК України є несудимим.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та судом не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта № 188 від 15.06.2023) у розмірі 250,00 грн стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 65-67, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК Українив в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок експерта № 188 від 15.06.2023) на користь держави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) 00 грн.

Речові докази: кутову шліфувальну машину марки «Skil professional» моделі 9770Н1; набір інструментів з написом на кейсі «Tools» на 140 предметів; таль ланцюгову марки «Домашній майстер» вантажопідйомністю до 1 тони; три нефункціонуючі автомагнітоли марки «Sony», «JVC», «Kenwood», які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , залишити йому як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Згурівський районний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1