Справа №462/547/17
Провадження №1-кп/944/37/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2023 року м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, відомості щодо якого 07.09.2016року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000048, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Томськ, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.06.2012 року Кузніцовським міським судом Рівненської області, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ПП «Вектор Плюс», яке знаходиться за адресою: Рівненська область м.Вараш м-н.Будівельників, 20 корпус,1 квартира, 24, будучи службовою особою уповноваженою на виконання адміністративно-господарських та організаційно- розпорядчих функцій, 24 травня 2013 року перебуваючи за адресою: Львівська область Яворівський район м.Новояворівськ вул. Шептицького, 5, уклав договір підряду №21/05/13 із Комунальним підприємством «Новояворівськжитло», в особі в.о. директора ОСОБА_6 , щодо зобов`язання виконати капітальний ремонт покрівлі житлового будинку №4, який знаходиться за адресою: вул.Івана Франка м. Новояворівськ Львівської області, та будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 26 липня 2013 року перебуваючи у приміщені КП «Новояворівськжитло», за адресою: Львівська область Яворівський район м.Новояворівськ вул.Шептицького, 5, достовірно знаючи, що роботи по розбиранню покриття покрівлі з рулонних матеріалів в 1-3 шари, улаштування цементної вирівнювальної стяжки, улаштування примикань висотою 200мм з рулонних покрівельних матеріалів до цегляних стін і парапетів із застосуванням газопламеневих пальників, по ремонту примикань гідроізоляційного килима демонтажу парапетних плит (демонтаж), установлення парапетних плит, ремонту цегляної кладки стін окремими місяцями не виконанні та частково виконані роботи по перевезенню будівельного сміття до 10км (без завантаження) (С3111-10-1), по навантаженню сміття вручну (Р20-43-1) на об`єкті - капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 4, за адресою: вул.Івана Франка м.Новояворівськ Львівська область, склав, підписав, засвідчив печаткою та видав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за кошторисом по вказаному об`єкту, внаслідок чого на рахунок ПП «Вектор Плюс» було перераховано 262 796 гривень 40 копійок.

Однак, відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №07/16 від 12.08.2016 проведеної судовим експертом ФОП ОСОБА_7 вартість фактично виконаних робіт підрядником ПП «Вектор Плюс» (ремонт примикань гідроізоляційного килима до лійки внутрішнього водостоку, перевезення будівельного сміття до 10 км, (без завантаження, навантаження сміття вручну) склала 9 094 гривень 60 копійок із передбаченої угодою №21/05/13 від 24.05.2013 загальної суми, що призвело до завищення вартості робіт підрядною організацією на суму 262 796 гривень 40 копійок та спричинило державним інтересам майнову шкоду у великих розмірах.

Враховуючи наведене, обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив привласнення ввірених йому грошових коштів у сумі 262 796 гривень 40 копійок, відповідно до платіжних доручень №9 від 27 травня 2013 року у сумі 61 567,30 гривень, №11 від 05 серпня 2013 року у сумі 185 323,70 гривень, № 11 від 05 серпня 2013 року у сумі 5000 гривень, що становить 250 і більше неоподаткованих мінімумів доходів громадян та являється майновою шкодою у великих розмірах.

Своїми діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 являючись директором ПП «Вектор Плюс», за адресою: Рівненська область м.Вараш м-н.Будівельників, 20 корпус, 1 квартира, 24, 26 липня 2013 року перебуваючи у приміщені КП «Новояворівськжитло», за адресою: Львівська область Яворівський район м.Новояворівськ вул.Шептицького, 5, маючи умисел на вчинення службового підроблення, достовірно знаючи, що роботи по розбиранню покриття покрівлі з рулонних матеріалів в 1-3 шари, улаштування цементної вирівнювальної стяжки, улаштування примикань висотою 200мм з рулонних покрівельних матеріалів до цегляних стін і парапетів із застосуванням газопламеневих пальників, по ремонту примикань гідроізоляційного килима, демонтажу парапетних плит (демонтаж), установлення парапетних плит, ремонту цегляної кладки стін окремими місяцями взагалі не виконано та частково виконані роботи по перевезенню будівельного сміття до 10км (без завантаження) (СЗ111 -10-1 ), по навантаженню сміття вручну (Р20-43-1) на об`єкті - капітальний ремонт покрівлі житлового будинку №4, який знаходиться за адресою: вул.Івана Франка м.Новояворівськ Львівської області, склав, підписав, засвідчив печаткою та видав завідомо неправдивий офіційний документ, затверджений наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 року №554, а саме акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за кошторисом по вказаному об`єкту, в результаті чого, на рахунок ПП «Вектор Плюс» було перераховано 262 796 гривень 40 копійок, чим спричинив державним інтересам тяжкі наслідки.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив службове підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, складання та видачу завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закрити провадження у справі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, слід прийти до наступного.

Статею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності, підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності, обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК

України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до

закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Санкцією ч.4 ст.191 КК України передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від п"яти до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4ст.191 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Санкцією ч.2 ст.366 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, 26 липня 2013 року, передбачені ч.4 ст.191 КК України, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України, тобто строк давності десять років закінчився 26 травня 2023року. Обвинувачений ОСОБА_4 від досудового розслідування не ухилявся, та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст.4 КК України передбачено, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

З п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12, слідує, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 ККУкраїни, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялась від слідства або суду та не вчинила нового злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, на що останній погодився.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

У відповідності до вимог ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст.49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України,

аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №192/3301/16-к від 25.02.2021.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши заявлену згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 суд, приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, оскільки, з часу вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 України, минуло десять років, відтак кримінальне провадження слід закрити.

Відповідно до ст.129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження у справі на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

З урахуванням наведеного цивільний позов Комунального підприємства «Новояворівськжитло» до ОСОБА_4 , з участю третьої особи Новояворівської міської ради про відшкодування шкоди, завданої злочином, слід залишити без розгляду.

Роз"яснити цивільному позивачу, що він вправі звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Заходи забезпечення у виді арешту, слід вирішити відповідно до вимог ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України на підставі вимог ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості щодо якого 07.09.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000048 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України - закрити.

Цивільний позов Комунального підприємства «Новояворівськжитло» до ОСОБА_4 , з участю третьої особи Новояворівської міської ради про відшкодування шкоди, завданої злочином - залишити без розгляду.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 19.08.2016року на видаткові операції по розрахункових рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які належать ПП «Вектор Плюс», відкриті у АТ «Брокбізнесбанк», юридична адреса: м.Київ, проспект Перемоги, будинок 41 -скасувати.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 19.08.2016року на видаткові операції по рахунку № НОМЕР_3 , який належить ПП «Вектор Плюс» та відкритий у Рівненській філії ПАТ КБ «Приватбанк» м.Рівне, юридична адреса: м.Рівне вул.Грушевського, 42А, юридична адреса ПАТ КБ «Приватбанк»: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 30 -скасувати.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1