ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/214/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/214/23 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2023 року про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_7 та продовжено щодо підозрюваного до 23 год. 59 хв. 16 вересня 2023 року.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою замінити запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вказує на те, що слідчий суддя ОСОБА_10 , який 27 травня 2023 року виносив ухвалу про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порушення вимог ст. 75 КПК України, взяв участь у розгляді даної справи, а тому вважає що мав місце незаконний склад суду.

Окрім того посилається на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладених, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000286 від 25.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

26.05.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у вчиненні незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних наркотичних речовин, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у складі організованої групи.

Згідно з ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_10 від 27.05.2023 року щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 24.07.2023 року, строк якого було продовжено оскржуваною ухвалою на 60 днів.

Колегія суддів вважає обгрунтованим висновок слідчого судді про те, що наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, приймаючи рішення про доцільність продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження та зазначені в клопотанні слідчого, зокрема: протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 02.01.2023, 04.02.2023, 17.02.2023, 23.02.2023, 27.03.2023, 03.04.2023, 04.04.2023; висновки експерта від 17.02.2023, 04.04.2023 за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів; протоколи огляду від 04.01.2023, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, виключають собою можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів враховує що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Ковенції; 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що в даному кримінальному провадженні не зменшились та продовжують існувати ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки усвідомлюючи те, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі він може переслідувати мету його уникнення; незаконно впливати на свідків та підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, так на даний час досудовим розслідуванням не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані, тому, враховуючи те, що деякі з них можуть бути відомі підозрюваному, останній особисто та через третіх осіб може незаконно впливати на них з метою дачі ними неправдивих, неповних показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розіслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати, також ОСОБА_7 може впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_12 з метою введення ними в оману органу досудового розслідування або суду, що спричинить складнощі для подальшого досудового розслідування та унеможливлення викриття інших спільників злочинної діяльності ОСОБА_7 ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які на даний час не відшукані, а саме: наркотичні засоби, психотропні речовини, комп`ютерна техніка, мобільні телефони, грошові кошти одержані від їх реалізації, та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 неодноразово раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, в тому числі пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, що свідчить про стійкість протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, з огляду на що колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу, при цьому слідчий суддя виходив з неможливості завершення судового розгляду вказаного провадження до закінчення дії попереднього запобіжного заходу та характеру вчиненого підозрюваним злочину.

При цьому слідчим суддею було враховано та застосовано вимоги п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України про неможливість застосування до ОСОБА_7 застави, з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що несе серйозну загрозу суспільству.

Перевіряючи доводи апелянта про щодо неможливості повторної участі у розгляді клопотання про продовження строку тримання його під вартою слідчого слідчого судді ОСОБА_10 , який 27 травня 2023 року виносив ухвалу про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що підстав для відводу судді ОСОБА_10 визначених ст.75,76 КПК України при розгляді вказаного клопотання не було, оскільки розгляд слідчим суддею на стадії досудвого розслідування клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перешкоджає розгляду цим же слідчим суддею клопотання про продовження вказаного запобіжного заходу у тому ж самому провадженні щодо того ж підозрюваного.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_7 та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 липня 2023 року про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді