Справа № 461/4470/23
Провадження № 1-кс/461/3003/23
УХВАЛА

06.06.2023 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, в якій просить:

- визнати бездіяльність слідчого слідчого відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 щодо бездіяльності в розгляді клопотання незаконною;

- зобов`язати слідчого слідчого відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування від 26.05.2023 року та винести вмотивовану постанову.

Також просить прийняти скаргу до розгляду, призначити справу до розгляду із застосування відеконференцзв`язку.

Подану скаргу адвокат мотивує наступним.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000255 від 21.06.2022 здійснюється Слідчим відділом Головного управління Національної поліції у Львівській області, а процесуальне керівництво здійснюють відповідні прокурори Львівської обласної прокуратури.

26.05.2023 в межах даного кримінального провадження, скаржник подав до ГУ НП у Львівській області клопотання про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження. Станом на день звернення з даною скаргою до слідчого судді, відомостей про розгляд наведеного клопотання, зокрема з дотриманням положень ст.220 КПК України, у скаржника немає.

Таким чином, скаржник вважає, що така бездіяльність слідчого порушує права клієнта та суперечить нормам КПК України.

Скаржник подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, згідно якого скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву згідно якої скаргу заперечує, посилаючись на те, що клопотання скаржника розглянуто у визначеному КПК України порядку. До наведеної заяви слідчим долучено копію постанови від 31.05.2023.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням наведених вище положень вважаю, за можливе провести розгляд скарги за відсутності учасників процесу які не прибули в судове засідання.

Дослідивши матеріали скарги, зокрема долучені до неї копії документів, приходжу до наступних висновків, виходячи з наведених нижче доводів та мотивів.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000255 від 21.06.2022 здійснюється Слідчим відділом Головного управління Національної поліції у Львівській області.

В межах даного кримінального провадження, скаржник звернувся до Головного управління Національної поліції у Львівській області із клопотанням про ознайомлення з матеріалами провадження. Дане клопотання датоване 26.05.2023 року.

Згідно наданої слідчим слідчого відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 31.05.2023 наведене клопотання надійшло до слідчого управління 30.05.2023.

31.05.2023 клопотання скаржника було розглянуто та за результатами розгляду слідчим відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Одним з напрямів ефективного функціонування державної влади в Україні є забезпечення законності діяльності органів досудового розслідування, які виходячи з принципу верховенства права, зобов`язані керуватись законом при здійсненні своїх повноважень. Саме тому об`єктивно необхідним є створення надійного і ефективного механізму судового контролю за діяльністю органів досудового розслідування, оскільки саме судовий контроль справедливо вважається найбільш дієвим інструментом забезпечення прав і свобод громадян.

У теоретичному аспекті «судовий контроль» покликаний: забезпечити законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод громадян під час досудового розслідування шляхом ухвалення рішень про застосування заходів кримінально-процесуального примусу, проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права громадян та розгляду скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого чи прокурора.

Кримінальним процесуальним законом здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні віднесено до повноважень слідчого судді, який є суддею суду першої інстанції, а у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Як наведено вище, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як наведено вище, статтею 26 КПК України встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Також, згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.25 ч. 1 ст. 3 КПК України, учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Під час досудового розслідування клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч. 1 ст. 220 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п. 1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, серед іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

З поданого скаржником до органу досудового розслідування клопотання вбачається, що він, як захисник підозрюваного, звернувся із клопотанням про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження.

В процесі розгляду скарги встановлено, що наведене клопотання розглянуто та за його результатами винесено наведене вище процесуальне рішення - постанову слідчого від 31.05.2023.

В свою чергу, положення ст. 220 КПК України визначають порядок розгляду відповідного клопотання слідчим та покладають на нього обов`язок здійснити належний його розгляд.

Як наведено вище, відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, в ході розгляду скарги не встановлено відомостей про нерозгляд наведеного вище клопотання, зокрема з порушенням положень визначених ст. 220 КПК України.

Варто також відзначити, що відповідне клопотання, згідно постанови від 31.05.2023 до слідчого управління ГУ НП у Львівській області, яке є підрозділом даного управління, передано 30.05.2023. В свою чергу, клопотання скеровано на електронну адресу згаданого управління, а не відповідного підрозділу. Відтак, підстав вважати, що клопотання розглянуто з порушенням процесуальних строків в ході розгляду скарги не встановлено.

Відповідно до положень статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Як зазначено вище, згідно ч. 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1