Справа № 331/4796/23
Провадження № 1-кс/331/1517/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001112 від 07.07.2023 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001112 від 07.07.2023 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001112, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 1204.01.2023 (точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені) громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Сімферополь АР Крим, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, шляхом вступу до 1 десантно-штурмової батальйону НОМЕР_1 окремої гвардійської ордена жукова бригади морської піхоти військово-морського флоту російської федерації (далі за текстом - 810 бригада), після чого починаючи з 30.01.2023 на стороні збройних формувань російської федерації (далі за тексом - рф) приймав безпосередню та активну участь у бойових діях проти підрозділів Збройних сил України, на території Василівського та Пологівського району Запорізької області.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил (далі зс) рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі значної частини Василівського та Пологівського районів Запорізької області.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та на теперішній час діє до 25 серпня 2023 року.

Так, приблизно 1204.01.2023 (или 27.01.2023) громадянин України

ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Сімферополь АР Крим, діючи умисно, на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, добровільно підписав контракт з перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, шляхом добровільного підписання контракту та вступу до 810 окремої гвардійської ордена жукова бригади морської піхоти військово-морського флоту російської федерації (далі за текстом - 810 бригада), з метою подальшої безпосередньої участі у бойових діях проти зведених підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії та Національної поліції України, які здійснювали захист суверенної території України від переважаючих сил збройних формувань держави-агресора.

Реалізувавши свій злочинний умисел та ставши учасником зс рф, ОСОБА_5 , був призначений військовим керівництвом на посаду старшого стрілка 1 взводу 1 роти 810 бригади (в/ч НОМЕР_2 ), у зв`язку з чим отримав військову форму із знаками розрізнення, особисту вогнепальну стрілкову зброю АКС-74 та боєкомплект до нього.

У подальшому, в період з 04.03.2022 по 06.03.2022 (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_5 , на виконання наказу свого військового керівництва та представників збройних формувань рф, знаходячись на тимчасово окупованій території м. Джанкой Автономної Республіки Крим, приймав участь в військових навчаннях з використання вогнепальної стрілецької зброї та інших засобів ураження, а також їх знешкодження та розмінування, з метою утримання окупованих, територій Запорізької, Херсонської, Донецької областей та здійснення збройного опору підрозділам Збройних Сил України, та інших воєнізованих формувань, створених відповідно до законодавства України.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи у період приблизно з 30.01.2023 по 30.04.2023 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованих територіях с. Абрикосівка Василівського р-ну Запорізької обл,, приблизно з 01.05.202 по 15.05.2023 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на тимчасово окупованих територіях с. Зелений Гай Василівського р-ну Запорізької обл,, приблизно з 16.05.202 по 17.06.2023 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на околицях тимчасово окупованих територій м. Токмак Пологівського р-ну Запорізької обл,, продовжуючи свою злочинну діяльність, займаючи посаду старшого стрілка 1 взводу 1 роти 810 бригади морської піхоти зс рф (в/ч НОМЕР_2 ), на виконання наказів свого військового керівництва та представників збройних формувань рф, здійснював укріплення позицій зс рф.

До обов`язків ОСОБА_5 , разом з іншими представниками 1 взводу 1 роти 810 бригади входило створення фортифікаційних споруд зс рф (окопи, майданчики для вогневих засобів, перекриті ділянки траншей, бліндажі, притулки, укриття тощо).

ДаліТак, приблизно 18.06.2023 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_5 , перебуваючи в районі прямих бойових дій та здійснюючі оборону рубежів з метою захоплення територій Запорізької області, озброєний належним йому автоматом АКС-74 та боєприпасами до нього, на виконання наказів свого військового керівництва та представників збройних формувань рф, прийняв безпосередню участь у бойових діях, штурмі АДРЕСА_1 , проти військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють захист населених пунктів Василівського району Запорізької області від збройних формувань рф.

Далі, приблизно з 23.06.2023 по 05.07.2023 (більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованих територіях поблизу с. Роботине Пологівського р-ну Запорізької обл,, діючи умисно, на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, та на виконання наказу військового керівництва збройного формування 810 бригади морської піхоти зс рф (в/ч НОМЕР_2 ), перебуваючи в районі прямих бойових дій та здійснюючі оборону рубежів з метою утримання тимчасово окупованих територій Запорізької області, озброєний належним йому автоматом АК-74 та боєприпасами до нього, прийняв безпосередню участь у бойових діях проти військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють захист населених пунктів Пологівського району Запорізької області від збройних формувань рф.

В результаті вказаного бойового зіткнення поблизу с. Роботине Пологівського району Запорізької області група, у складі якої перебував ОСОБА_5 , потрапила в засаду, після чого ОСОБА_5 був затриманий військовослужбовцями Збройних сил України та доставлений КУ «Запорізький слідчий ізолятор».

10.07.2023 слідчим слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, за погодженням з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні, громадянина України ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відтак, санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 2 ст. 111 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Зокрема досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є наступне майно: 1/2 частина житлової квартири, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45.30 кв.м., житловою площею 27.60 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 340399777 від 25.07.2023.

Крім того, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище переліку майна ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 172 та ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Матеріалами провадження встановлено, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0001112 від 07.07.2023 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

10.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України, яка є обґрунтованою та підтверджується матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування.

Так, санкція ч.2 ст.111-1 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, тому у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_5 має бути конфісковано в дохід держави.

Таким чином, метою накладення арешту на зазначене майно є забезпечення конфіскації майна.

Зазначені обставини переконують слідчого суддю у тому, що правова підстава накладення арешту на майна наявна та підтверджена.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 340399777 від 25.07.2023 р., ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для накладення арешту на майно, розумність та співмірність обмежень права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001112 від 07.07.2023 р., за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 45.30 кв.м., житловою площею 27.60 кв.м.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1