Справа № 357/6380/23
У Х В А Л А

31 травня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща, Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 17.03.2023 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_9

слідчий ОСОБА_3

захисник ОСОБА_10

підозрюваний ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0002366 від 29.05.2023 року.

Клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

24.05.2022 ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 призначено кулеметником стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти. В подальшому на підставі наказу №57 від 23.02.2023 ОСОБА_5 звільнено з військової служби у запас.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, керувався вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України.

Старший солдат запасу чітко знав вимоги Порядку застосування зброї і бойової техніки з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами Збройних Сил під час виконання ними завдань щодо відсічі збройної агресії проти України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 № 828, був ознайомлений із Наказом МОУ №359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» та розумів принцип дії гранати і зону її ураження, а також усвідомлював, які негативні наслідки можуть виникнути внаслідок застосування гранати серед цивільного населення.

Під час служби в Збройних силах України ОСОБА_5 неодноразово застосовував вогнепальну зброю та вибухові пристрої, а саме гранати різних типів, а тому досконально розуміє принцип їх дії.

28.05.2023 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_5 , перебував за місцем свого фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив дозвілля разом зі своїми знайомими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

В подальшому 28.05.202 3року, приблизно о 19 год. 20 хв., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи колишнім військовослужбовцем достовірно знаючи зону ураження ручної гранати марки DM51А2, дістав з кишені штанів, в які був одягнений, заготовлений раніше вибуховий пристрій, а саме ручну гранату DM51А2 та маючи непрямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, хоч і не бажав, але свідомо припускав їх настання, усвідомлюючи, що його дії носять небезпечний для життя багатьох осіб характер, та можуть загрожувати життю багатьох осіб, привів у дію вищевказаний вибуховий пристрій, відірвавши чеку від підривача ручної гранати DM51А2 та кинув приведений в дію вибуховий пристрій приблизно за 10 метрів від місця знаходження ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в наслідок чого вищевказаний вибуховий пристрій здетонував та стався вибух.

В наслідок вибуху ОСОБА_11 отримав ушкодження у вигляді вибухової травми, осколкового поранення грудної клітки з ушкодженням внутрішніх органів, гострої крововтрати, в результаті чого помер на місці події.

Решта потерпілих, зокрема ОСОБА_12 , отримав тілесні ушкодження у вигляді осколкового поранення ноги, ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних осколкових поранень голови та лівої лопаткової області, забитих ран правої кісті, ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних осколкових поранень правої ключичної ділянки, правого плеча, правого стегна, лівої гомілки.

29.05.2023 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Необхідність застосування зазначеного запобіжного заходу вмотивована в клопотанні тим, що у органів досудового розслідування є обґрунтовані підстави для підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, а також, існуванням ризиків, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, у разі доведення його винуватості, останньому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Окрім того, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, здатний до агресивних проявів поведінки у стані алкогольного сп`яніння, не має постійного джерела доходу.

Підозрюваний проживає в одному населеному пункті з потерпілими та свідками, знає їх особисто, йому відомо їх місце проживання та може впливати на них з метою ухилення від покарання чи спотворення об`єктивної картини вчиненого.

Посилаючись на вказане, сторона обвинувачення вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважають за доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий підтримав клопотання з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що відповідно до ст. 63 Конституції України, відмовляється від дачі суду показань.

Захисник просив просив обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід, а саме домашній арешт із застосуванням засобів контролю - електронного браслета. Вказує, що у його підзахисного на утриманні знаходиться троє дітей, одна з яких має інвалідність. У звязку з необхідністю виховання дитини з інвалідністю до 18 років ОСОБА_5 був звільнений з військової служби. Враховуючи зазначене, захисник вважає, що ризик переховування від суду відсутній, оскільки ОСОБА_5 буде з сімєю та має виховувати динину з інвалідністю. Що стосується ризику впливу на свідків та потерпілих, то вважає, що вказаному ризику зможе запобігти такий запобіжний захід, як цілодобововий домашній арешт із застосуаванням засобів контролю.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

29.05.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 вручено 03.05.2023 року о 19 год. 06 хв.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом огляду приміщення, протоколами допиту потерпілих, протоколами додаткового допиту потерпілих, протоколами проведення слідчих експериментів, протоколом затримання ОСОБА_5 , протоколом медичного огляду ОСОБА_5 , повідомленням про підозру ОСОБА_5 .

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Негативно характеризується за місцем проживання, підозрюється у вчиненні злочину, який скоєний під час іспитового строку. Крім того, як убачається з доданої до клопотання копії вироку Таращанського районного суду Київської області від 17.03.2023 року, попередній злочин, за який ОСОБА_5 було засуджено, вчинено ним також із зстосуванням зброї.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного (обвинуваченого) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 перебуваючи на волі незаконно впливати на потерпілих та свідків, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишаться існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного трьох малолітніх дітей, в тому числі і дитини з інвалідністю, є слушними, однак вказані обставини не заважали ОСОБА_5 вчиняти злочини. Крім того, як убачається з матеріалів доданих до клопотання, під час вчинення особливо тяжкого злочину, способом небезпечним для життя багатьох осіб, ОСОБА_5 , не зважав на загрозу життю своєї малолітньої дитини, яка перебувала на той час поряд.

Крім того судом враховуються наслідки вчиненого злочину, щ полягають у смерті однієї особи та спричинення тілесних ушкоджень ще трьом потерпілим.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги вимоги, передбачені ст. 178 КПК України, обставини вчинення кримінального правопорушення, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів контролю, як про це просить захисник, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, слідчий суддя на теперішній час не встановив.

В даному конкретному випадку, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Вирішуючи питання про строк, на який необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно враховувати вимоги ч. 2 ст. 197 КПК України, та строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно обчислювати із дня затримання, а саме з 28.05.2023 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 219, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», строком на 60 днів, який обчислювати з 23 год. 00 хв. 28.05.2023 року.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується о 23 годині 00 хвилин 26.07.2023 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1