Справа № 521/5304/18
Номер провадження:1-в/521/623/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2023 року м.Одеса
Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Одеса клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на обґрунтування якого зазначено, що він вже відбув 2/3 строку покарання та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою довів, що став на шлях виправлення.
В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, зазначив що він має заохочення, працює.
Захисник ОСОБА_4 клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні, також просила звернути увагу, що під час розгляду кримінального провадення ОСОБА_5 свою провину визнав та добровільно відшкодував шкоду потерпілому. Виконавчий лист не має відношення до кримінального провадження.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки оцінці підлягає увесь період відбуття покарання та засуджений мав 14 стягнень і лише 4 заохочення, раніше неодноразово був судимий.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.3 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, а саме:
1. 10.08.2004 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70, ст.75, ст.104 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Перегляд вироку 17.08.2006 року іспитовий строк відмінено та направлено в МПВ до 3 років;
2. 24.01.2007 року за ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років та 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.10.2010 року по відбуттю строку покарання;
3.27.11.2012 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 31.07.2015 року по відбуттю строку покарання;
4.30.12.2015 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.75, ч.5 ст.75 КК України до покарання у виді 1 року та 6 місяців обмеження волі. Звільнений 30.12.2015 року на домашній арешт на 60 діб;
5.06.08.2018 року за ч.2 ст.186, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. 04.06.2020 року Одеським апеляційним судом вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 06.08.2018 року скасовано в частині призначення покарання та ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
З характеристики засудженого встановлено, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.05.2020 року.
Під час тримання в державній установі «Одеський слідчий ізолятор (№21)» з 08.05.2020 року по 30.06.2020 року характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
30.06.2020 прибув до державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)» м. Одеси, був розподілений до відділення СПС № 4. За час відбування покарання характеризується негативно. На виробництві установи був працевлаштований в електро-силовій дільниці, на даний час не працевлаштований. До дисциплінарної відповідальності притягувався 10 (десять) разів. Має 4 (чотири) заохочення.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Із персоналом установи веде себе зухвало. Спальне місце та при ліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Відповідальна ставиться до майна установи і предметів якими користується. Не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Приймає участь у роботах із благоустрою відділення. Намагається не порушувати вимоги пожежної безпеки. Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, естетичного, фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання, в індивідуальних і групових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів на що він реагує нейтрально та не робить належних висновків для себе. У реалізації програм диференційованого виховного впливу участі не приймає, в організації виховних заходів, які проводяться в установі участі не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне. У роботі самодіяльних організацій участі не приймає. Участь у програмі диференційованого виховного впливу не приймає.
Родинні стосунки та соціально корисні зв`язки підтримує з сестрою ОСОБА_7 1986 року народження, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Досліджені судом відомості щодо засудженого, який має десять стягнень та чотири заохочення за час відбування покарання, не дають підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Так, останне стягнення до засудженого було застосовано 10.06.2023 року за зберігання заборонених предметів та останній був поміщенний в ДІЗО на 14 діб.
Крім того, комісія установи (витяг з протоколу №1 від 11.01.2023 року) вирішила не направляти матеріали до райсуду з приводу умовно-дострокового звільнення стосовно засудженого ОСОБА_5 , який не довів своє виправлення.
Висновки про виправлення особи слід робити за весь час відбування покарання або принаймні впродовж значної частини цього строку. При цьому суд зазначає, що до ОСОБА_5 , який раніше був неодноразово засуджений, в місцях позбавлення волі неодноразово застосовувалися дисциплінарні стягнення, яких набагато більше, ніж заохочень, тому позитивні зміни у поведінці ОСОБА_5 не прослідковуються, що не свідчить про виправлення особи, а тому відсутні підстави для застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення та на думку суду у разі звільнення його умовно-достроково є висока вірогідність вчинення ним нового злочину.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що на даний час поведінка засудженого ОСОБА_5 не свідчить про стабільний процес виправлення та перевиховання та що він довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення клопотання не має.
Керуючись ст. 81 КК України , ст. ст. 537-539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1