Справа № 135/593/23
Провадження № 1-кс/135/258/23
У Х В А Л А

іменем України

06.09.2023 м. Ладижин

Слідчий суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про встановлення старшому слідчому ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 процесуального строку для вчинення певних дій у кримінальному провадженні № 0000107 від 15.05.2023,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2023 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в якому він просить встановити старшому слідчому ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 п`ятиденний строк з дати ухвалення судом рішення для здійснення допиту ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000107 від 15.05.2023.

На обґрунтування клопотання захисник зазначив, що в провадженні старшого слідчого ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000107 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 23.06.2023 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Станом на сьогодні його підзахисний так і не був допитаний, у зв`язку з чим був позбавлений права на захист, зокрема надавати усні та або/письмові пояснення з приводу підозри, подати органу досудового розслідування докази, заявити клопотання про проведення слідчих та процесуальних дій. Отже, на протязі майже двох місяців досудового розслідування підозрюваний не допитаний, що вказує на порушення розумного строку для вчинення слідчого дії допиту підозрюваного. Слідчим повністю ігноруються права підозрюваного, оскільки слідчий не допитав його з обставин, які ставляться йому у вину. Зазначив, що така бездіяльність слідчого вказує на зловживання своїми правами, не дотримання розумних строків при здійсненні досудового розслідування даного кримінального провадження.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_3 підтримав клопотання за викладених в ньому обставин, просив задовольнити. Додатково зазначив, що слідчим неправомірно відновлено досудове розслідування після того як ним вже було відкрито матеріали кримінальне провадження, тобто завершено досудове розслідування. У зв`язку з цим, вважає, що проведення будь-яких дій після завершення досудового розслідування є неприпустимим.

Слідчий ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив; жодних заяв, клопотань, заперечень або пояснень до суду не надавав. Натомість надав на відповідний запит суду матеріали кримінального провадження № 0000107 від 15.05.2023 для огляду їх в судовому засіданні.

З огляду на те, що відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду даного клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність слідчого за наявності матеріалів, які є в розпорядженні слідчого судді.

З`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0000107 від 15.05.2023, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.

Частиною 1, 2 ст. 114 КПК України регламентовано порядок та межі встановлення процесуальних строків прокурором, слідчим суддею, судом. Ці положення передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Таким чином, до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях, віднесених до їх підсудності, в тому числі щодо розумності строків для проведення тих чи інших процесуальних дій сторонами у кримінальному провадженні.

Такий висновок узгоджується з позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду. Так, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 18.10.2019 (справа № 757/37346/18-к, провадження № 51-1329кмп19) вказав про те, що ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом. Ця норма кореспондує із положеннями частин 1, 2 ст. 114 КПК України. Передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.28 КПК України, критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Як вбачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000107 від 15.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час судового розгляду клопотання були досліджені вказані матеріали кримінального провадження № 0000107 від 15.05.2023.

Так, з вказаних матеріалів видно, що 23.06.2023 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с. 127-128, т. І).

Також в матеріалах справи міститься протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , в якому останній зазначає, що покази бажає давати в присутності двох його захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 148, т. І).

Стаття 2 КПК України до завдань кримінального провадження відносить, серед іншого, забезпечення здійснення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування. Згідно з ч. 5 ст. 38 КПК України на орган досудового розслідування покладається обов`язок застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Положеннями ст. 135 КПК України визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Частинами 1, 2 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання, повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Так, в матеріалах справи наявні повістки про виклик до слідчого для допиту підозрюваного ОСОБА_5 (а.с. 158, 173 т. І), про вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри (а.с. 29, т. ІІ), які отримані останнім під особистий підпис.

Також в матеріалах справи містяться адресовані захисником ОСОБА_3 слідчому повідомлення, в яких захисник повідомляє, що ОСОБА_5 перебуває на лікуванні та не може залишити лікувальний заклад, в зв`язку з цим захисник просить всі заплановані слідчі дії за участю ОСОБА_5 не проводити, а заплановані відкласти.

Крім того, в матеріалах справи містяться поштові повідомлення, які підтверджують неодноразове направлення слідчим письмової кореспонденції на адресу ОСОБА_5 .

Також слідчий суддя звертає увагу на адресоване захисником ОСОБА_3 слідчому повідомлення, в якому захисник повідомляє, що з 21.07.2023 по 03.09.2023 буде перебувати у відпустці, а тому просить не проводити слідчі та процесуальні дії за участю ОСОБА_5 у вказаний період часу, звертає увагу слідчого про кримінальну відповідальність за порушення права на захист у разі вчинення вказаних дій.

Крім того, згідно постанови слідчого від 28.08.2023 про задоволення клопотання, допит ОСОБА_5 заплановано на 04.09.2023.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, на даний час органом досудового розслідування проводяться дії, які направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 та здійснення його виклику для допиту, зважаючи на ту обставину, що він не з`являється на виклики слідчого і на даний час вручити йому особисто повістку про виклик не виявилось можливим.

Натомість 04.09.2023 від захисника ОСОБА_3 надійшло чергове клопотання про відкладення слідчих та процесуальних дій, в даному випадку до розгляду його заяви про відвід слідчого.

Проаналізувавши викладені вище факти, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість визначення конкретного процесуального строку для проведення допиту вказаної особи, оскільки викладені в клопотанні захисником твердження про бездіяльність слідчого в частині безпідставного не проведення допиту протягом значного часу підозрюваного ОСОБА_5 , не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Навпаки більшість процесуальних дій відкладались за численними клопотаннями сторони захисту. Натомість слідчим вживались всі передбачені законом заходи для виклику підозрюваного з метою його допиту.

З огляду на вказане слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника.

В даному випадку слідчий суддя вказує, що реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6 ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя, не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, недопустимим є порушення процесуальної самостійності слідчого та прокурора.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу сторони захисту на положення ст. 308 КПК України, відповідно до якої підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

А вже рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржена до слідчого судді особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником, в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Стосовно тверджень захисника про неможливість проведення слідчих дій після відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя зазначає наступне.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання. У §1 гл.24 КПК розкриваються відповідні форми закінчення досудового розслідування.

За загальним правилом, слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до ЄРДР, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Будь-які слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими (ч.3 ст.214, ч.8 ст.223, ст.219 КПК).

Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст.290 КПК; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст.219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Викладене повністю кореспондується з правовим висновком, який викладений в постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року по справі №344/6630/17.

За встановлених обставин клопотання захисника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 28, 114, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про встановлення старшому слідчому ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 процесуального строку для вчинення певних дій у кримінальному провадженні № 0000107 від 15.05.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя