Справа № 953/8109/23
н/п 1-кс/953/6863/23
"05" вересня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
04.09.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання слідчого, в якому він просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «XIAOMI» МІ NOTE 10 lite», фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 та сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , що вилучено у власника майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично мешкає: АДРЕСА_2 . Місцем зберігання арештованого майна просить визначити камеру схову Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Досудовим розслідуванням встановлено, в ніч з 31 серпня 2023 року на 01 вересня 2023 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , а саме за місцем їх спільного мешкання. В ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з мотивів ревнощів, в ході якого у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_5 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останній. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за вищевказаною адресою, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті останньої та бажаючи їх настання, з метою позбавлення життя ОСОБА_5 , з силою, діючи умисно, наніс останній наступні тілесні ушкодження: один удар кулаком своєї правої руки в область живота, один удар кулаком своєї правої руки в область живота, один удар коліном своєї правої ноги в область ребер справа та близько 10 ударів долонями своїх рук по голові та обличчю. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_5 , руками штовхнув останню, в результаті чого ОСОБА_5 впала на підлогу обличчям донизу. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_5 згідно з довідкою ХОБСМЕ-2 від 01.09.2023 спричинено наступні тілесні ушкодження: масивна крововтрата, переломи ребер, розриви органів, поєднана тупа травма тіла. Внаслідок отриманих ушкоджень ОСОБА_5 на місці померла.
01.09.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В ході проведення огляду від 01.09.2023 за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав: мобільний телефон ТМ «XIAOMI» МІ NOTE 10 lite», фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 та сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 .
Власником вищевказаного майна є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Оскільки вказане майно відповідає зазначеним критеріям, передбаченим п.п. 1,3 ч. 2 ст. 167 КПК України, слідчим вилучено вказаний предмет, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, є його предметом.
На підставі вищевикладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно вилучене в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, наддала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю, та клопотання просила задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та проти накладення арешту на вилучене майно не заперечує.
В ході проведення огляду 01.09.2023 за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав: мобільний телефон ТМ «XIAOMI» МІ NOTE 10 lite», фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 та сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 .
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що не позбавляє в подальшому власника майна звернутись у порядку встановленому КПК України з клопотанням про скасування арешту на майно.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим, прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод . Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.
Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон ТМ «XIAOMI» МІ NOTE 10 lite», фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Водафон» з номером НОМЕР_3 та сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 , що вилучено у власника майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - камеру схову Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1