Справа № 752/4018/23
Провадження по справі № 1-кп/752/1483/23
В И Р О К

іменем України

"25" квітня 2023 р.

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №1111949, дані про яке 27.02.2023 внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав Київської області, громадянина України, що має професійно-технічну освіту, який обіймає посаду директора ТОВ «Фратеніті», є президентом спортивного клубу «Фарес», РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню та двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, що має вищу освіту, не працюючої, РНОКПП НОМЕР_2 , одруженої, що має на утриманні одну неповнолітню та двох малолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обох обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.10.2022, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи умисно з корисливих мотивів, вступили у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, які у невстановлені досудовим розслідуванням час і спосіб отримали інформацію щодо квартири АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.10.2022, ОСОБА_3 залучив до вчинення злочину свою дружину - ОСОБА_4 , яка будучи обізнаною щодо злочинних намірів, погодилася за грошову винагороду виступити фіктивним власником квартири АДРЕСА_4 , під час укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири з використанням підроблених документів. Для реалізації зазначеного ОСОБА_4 надала ОСОБА_3 фотокартки із власним зображенням для виготовлення підробленого паспорту та інших документів, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка діяла спільно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою з метою заволодіння чужим майном шляхом обману за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та час, відповідно до розподілених ролей, придбала підроблений нотаріальний бланк серії ВМР № 916919, після чого нанесла на нього відтиск печатки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та внесла до бланку друкований текст договору дарування квартири АДРЕСА_4 , згідно умов якого 14.04.2010 ОСОБА_8 подарували ОСОБА_10 вказану квартиру .

У подальшому, з метою реалізації злочинного наміру щодо заволодіння шахрайським шляхом вказаним нерухомим майном, настановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 31.10.2022, передала пакет документів, у тому числі з підробленим договором дарування, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка не була обізнана щодо протиправної діяльності даної групи осіб та яка, в свою чергу, передала вказаний пакет документів приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , яка також не була обізнана щодо протиправної діяльності даної групи осіб, та домовилась щодо дати та часу вчинення відповідного правочину.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомого майна, у невстановленому досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_3 підшукав та залучив до вчинення злочину, як потенційного покупця, чоловіка на ім`я ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 , обіцяючи останньому грошову винагороду за участь в укладанні нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу майна, та який надав згоду на вчинення зазначених дій.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 04.11.2022 ОСОБА_3 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, підроблений паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серії НОМЕР_3 , в якому була вклеєна фотокартка ОСОБА_4 , який остання повинна була надати нотаріусу, видаючи себе за власницю квартири.

Продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом об`єктом нерухомого майна, 04.11.2022 о 12 год. ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_13 прийшли до офісу приватного нотаріуса ОСОБА_12 , що розташований в офісі АДРЕСА_5 , з метою укладення фіктивного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 .

Перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_12 , ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, видаючи себе за власника квартири АДРЕСА_4 , пред`явила нотаріусу та умовному покупцю ОСОБА_13 підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_10 , та о 12 годині 10 хвилин того ж дня, підписала договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого, вона за грошові кошти в сумі 744830 гривень продала, а ОСОБА_13 придбав квартиру АДРЕСА_4 .

Група осіб разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинила усі дії, які вважала необхідними вчинити для доведення кримінального правопорушення до кінця, але воно не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки після підписання договору до офісного приміщення нотаріуса прибули працівники поліції, і переоформлення права власності на вказану квартиру не відбулося, оскільки приватним нотаріусом ОСОБА_12 не були внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Такими діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також невстановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, мали намір завдати ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 2 462 955грн., яка є ринковою вартістю квартири, та відповідно до ч.4 примітки до ст. 185 КК України більше ніж у 600 разів перевищує неподатковий мінімум доходів громадян.

Таким чином, суд визнає винуватими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Вина обвинувачених у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, доводиться їх показаннями. За згодою учасників судового провадження (зокрема прокурора, обвинувачених, захисника та представника потерпілого) відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції - відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені. Потерпіла участь у судовому засіданні не приймала та представник не заперечував щодо проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_14 .

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Надав суду показання за змістом яких зазначив, що у 2022 його сім`я перебувала у скрутному матеріальному становищі, він намагався усіляко підзаробити та звертався до знайомих з питанням працевлаштування. Влітку 2022 його знайомий на ім`я ОСОБА_15 під час розмови запропонував взяти участь у незаконному переоформлені квартири за грошову винагороду, на що він погодився. ОСОБА_15 розповів, що треба знайти осіб, які будуть виконувати роль продавця та покупця квартири. Він запропонував свою дружину та знайомого на ім`я ОСОБА_16 . Вони домовилися із ОСОБА_15 про подальші спільні дії. Розповів дружині - ОСОБА_4 про запропонований ОСОБА_15 план, та вона погодилися взяти у цьому участь та надала йому фотокартки із власним зображенням, які були необхідні для виготовлення підроблених документів. Він передав фотокарти ОСОБА_15 . Також він отримав згоду від знайомого на ім`я ОСОБА_16 виступити фіктивним покупцем квартири. За участь у заволодінні квартирою, кожен з них повинен був отримати від ОСОБА_15 по 300 доларів США.

4 листопада 2022 йому знов зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що все готово та їм слід разом із дружиною та іншим чоловіком з`явитися до приватного нотаріуса для підписання договору. Також ОСОБА_15 перед цим передав йому паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_10 , у якому була вклеєна фотокартка із зображенням його дружини - ОСОБА_4 , який він, в свою чергу, передав останній. Вони приїхали до нотаріуса та його дружина назвалася ОСОБА_10 - власницею квартири, та надала підроблений паспорт нотаріусу. Документи у нотаріуса були підготовлені. Коли його дружина з ОСОБА_16 підписали договір купівлі-продажу, до кабінету нотаріуса зайшли працівники поліції. Їх було затримано. Він шкодує про вчинене, просить вибачення у дружини за те, що вмовив її взяти участь у даному злочині. Просить врахувати, що працює, на його утриманні перебувають неповнолітні діти. Позов, пред`явлений до них представником потерпілого, не визнає, оскільки шкода їх діями потерпілій ОСОБА_14 фактично завдана не була.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй дій за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнала в повному обсязі. Надала суду показання за змістом яких зазначила, що навесні 2022 народила третю дитину Їм було складно, грошей не вистачало. Її чоловік запропонував взяти участь у незаконному переоформлені квартири за грошову винагороду та вона погодилася. На прохання чоловіка надала фотокартки із власним зображенням з метою виготовлення невідомими їй особами паспорту на ім`я іншої людини, якою вона буде виступати у нотаріуса. 04 листопада 2022 її чоловік повідомив, що слід проїхати до нотаріуса для підписання документів. Вона погодилася та вони приїхали разом із незнайомим їй раніше чоловіком до нотаріуса, де вона надала паспорт, який їй напередодні надав чоловік. Вона розуміла, що паспорт є підробленим, оскільки вона не є ОСОБА_10 , але в ньому вклеєна фотокартка з її зображенням. Також розуміла, що вона не є власницею квартири АДРЕСА_4 . Після того, як вона підписала договір про продаж квартири, до приміщення зайшли працівники поліції. Їх було затримано. Вона шкодує про вчинене, щиро кається. При призначенні покарання просить врахувати, що є матір`ю трьох неповнолітніх дітей. Позов, пред`явлений до них із чоловіком представником потерпілого, не визнає, оскільки шкода їх діями потерпілій ОСОБА_14 фактично завдана не була.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч.5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; дані про його особу, згідно яких він: під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце проживання, обіймає посаду директора ТОВ «Фратеніті» та є президентом спортивного клубу, одружений, має на утриманні неповнолітнього ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_8 , та малолітніх ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_10 , у зв`язку з чим має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, раніше не судимий. Також надав характеристику з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якої ОСОБА_20 та ОСОБА_21 характеризують його як порядного сім`янина, зразкового громадянина, що приймає участь у зборах за місцем проживання тощо.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, судом не встановлено. Лише визнання винуватості не може свідчити про щирість каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.190 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України, а також з конфіскацією майна.

Надані суду документи, що характеризують особу обвинуваченого, дають підстави прийти до наступного. ОСОБА_3 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є директором ТОВ «Фратеніті», президентом спортивного клубу «Фарес». Характеристика за місцем проживання надана двома особами без визначення їх повних даних, тому до такого документа суд ставиться критично. Окрім того, дані що доводять працевлаштування обвинуваченого, не можуть вважатися судом такими, що його характеризують. Його персоніфікована участь у діяльності керованих ним підприємства та клуба не доведена. Доказів того, що сім`я ОСОБА_22 перебувала у скрутному матеріальному становищі, що було приводом для участі у злочині, суду не надано. Наявність певних захворювань у ОСОБА_23 , 1946 р.н., яка зі слів обвинуваченого є його матір`ю, про які зазначено у довідці від 11.11.2022, не може доводити, що він приймає участь у її утриманні. Таким чином, лише наявність на утримані дітей та дані про працевлаштування, не можуть свідчить про можливість виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, без реального відбування покарання.

Враховуючи принцип персоніфікації покарання, суд враховує персональну роль і ступінь участі ОСОБА_3 у вчинені вищезазначеного злочину, який вчиняв активні дії з пошуку інших учасників злочину, мав зв`язок з іншими невстановленими особами. Окрім того, суд враховує, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 не вчиняв дій, спрямованих на активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Не зважаючи на позицію сторони обвинувачення, яка висловлена прокурором під час судових дебатів, суд не вважає, що існують підстави та обставини, передбачені ст. 75 КК України, для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, зокрема судом не було встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Під час судового розгляду обвинувачений приніс вибачення дружині, та не зробив жодних дій, яки б могли свідчити про його каяття, перед потерпілої не вибачився.

При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ч.5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; дані про її особу, згідно яких обвинувачена раніше не судима, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, має постійне місце проживання, одружена, має на утриманні неповнолітнього ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_8 , та малолітніх ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_10 , у зв`язку з чим має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, не судима.

Суд вважає, що каяття ОСОБА_4 у вчинені злочину є щирим, тому вважає вказану обставину такою, що відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які визначені у ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.190 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України.

Проте, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність таких, що її обтяжують, у сукупності з даними про особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, а також персональну роль і ступінь її участі у вчинені вищезазначеного злочину, які суд не вважає активними, наявність на момент вчинення злочину немовля - сина ОСОБА_24 , якому виповнилося 7 місяців. Суд погоджується з позицією сторони обвинувачення, яка висловлена прокурором під час судових дебатів, та вважає, що відповідно до вимог ст. 75 КК України наявні підсиави для звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з покладанням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням положення ст.77 КК України, практики Верховного Суду та роз`яснень, що викладені у п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2023 №7, суд не застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинувачених.

Суд позбавлений можливості вирішити питання про речові докази відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України щодо тих речей, документів про які зазначено в постановах від 07.11.2022, 23.02.2023, 21.01.2023, 07.11.2022, 23.02.2023, наданих прокурором на певній стадії судового розгляду (а.с., 89-94, 95-99, 105-108, 103-122, 123-126) оскільки стороною обвинувачення не надано документально підтверджених доказів місця їх знаходження (зберігання), що не позбавляє можливості вирішити дане питання в порядку ст. 539 КПК України.

Речові докази, про які зазначено у постанові від 23.02.2023 (а.с. 100-104), підлягають залишенню для зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого з застави на тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не зазначалося про ризики ухилення ОСОБА_3 від суду, неналежної поведінки під час судового розгляду, судом не зафіксовано.

Щодо цивільного позову, який пред`явлений представником потерпілої ОСОБА_25 , в інтересах ОСОБА_14 суд приходить до наступного. Так обґрунтовуючи позовні вимоги, представник потерпілої зазначив, що неправомірними діями обвинувачених ОСОБА_14 завдана матеріальна шкода, яка полягала у ризику втрати квартири АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_8 , спадкоємицею якої є ОСОБА_14 . Просив стягнути з обвинувачених на користь ОСОБА_14 ринкову вартість квартири в розмірі 2 462 955 грн., яка визначена під час досудового розслідування на підставі висновку експерта.

Згідно ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч.2 зазначеної статті збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно копії заяви, доданої до позову, ОСОБА_14 подала до приватного нотаріуса ОСОБА_26 заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_27 . Між тим, суду не надано доказів того, що на момент вчинення злочину ОСОБА_14 оформила спадщину та отримала свідоцтво на про право власності на спадщину, зокрема і на вказану квартиру (а.с. 44).

Окрім того, суд визнав винуватими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що також дає підстави дійти до висновку, що матеріальна шкода ОСОБА_14 неправомірними діями обвинувачених фактично не завдана.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 128 КПК України, суд відмовляє у задоволені позову.

Запобіжні заходи, застосовані у даному проваджені, у виді арешту на речові докази, також підлягають скасуванню після набрання вироком суду законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (Шість) років з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з дня затримання в порядку виконання вироку, зарахувавши у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 04.11.2022 по 18.11.2022 з розрахунку день за день.

Запобіжний захід у вигляді застави, який застосований до ОСОБА_3 , залишити без змін до набрання вироком суду законної сили. Після набрання вироком суду законної сили заставу в розмірі 744 300 грн., внесену 17.11.2022 на підставі платіжного доручення №493 повернути ТОВ «ФК «Манібегут» за першою вимогою.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (Три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

У задоволені цивільного позову представнику потерпілої ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_14 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експертів (експертизи №№ СЕ-19/111-22/47860-ДД в розмірі 1132,68грн., СЕ-19/111-22/55956-ДД в розмірі 4908,28грн., СЕ-19/111-22/55925-ДД в розмірі 2256,36грн., СЕ-19/111-22/55926-ДД в розмірі 3020,48грн.), всього на суму 11317,80 (Одинадцять тисяч триста сімнадцять гривень 80 коп.)грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 19.01.2023 на квартиру АДРЕСА_4 .

Речові докази: договір дарування квартири АДРЕСА_4 , виконаний на бланку серії BMP № 916919; технічний паспорт та звіт про проведення незалежної оцінки квартири АДРЕСА_4 ; картку платника податків на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; договір купівлі-продажу квартири в двох екземплярах на 2-ох аркушах кожен та дві заяви; інформаційну довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, запит в БТІ, копія інформаційної довідки з БТІ, копія паспорту ОСОБА_10 та ідентифікаційного коду ОСОБА_10 , копія паспорту ОСОБА_13 та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, яке зберігається у прокурора, залишити там же для зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень, а також на отримання в суді копії вироку негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1