Справа № 278/71/22
В И Р О К

Іменем України

09 травня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Житомирського району та області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого на посаді сервісного інженера сервісної служби ТОВ "Спринтер Центр", одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

27 жовтня 2021 року близько 18 години 15 хвилин ОСОБА_4 у темну пору доби в задовільних умовах дорожнього руху та в умовах достатньої видимості керував технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним в правій смузі руху по автомобільній дорозі М-21 «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський» в межах населеного пункту с. Сінгури Житомирського району та області зі сторони м. Бердичева в напрямку м. Житомира, в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.3 ПДР, на якому перебував пішохід, проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перевищив максимально дозволену швидкість руху транспортних засобів у населеному пункті, не врахував дорожню обстановку та при виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу, для якого була створена небезпека, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину вказаної автодороги в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішоходу ОСОБА_7 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням його смерті.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 12.3, 12.4, 18.1 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини. Показав, що за безпосередньої до ДТП рухався зі швидкістю близько 80-90 км/год, знаку «Початок населеного пункту» не бачив. Перед ним рухались інші автомобілі, тримав дистанцію 20-30 м. Коли наближався до пішохідного переходу, приблизно за 30 м до нього бачив на ньому у ближньому світлі фар зустрічного автомобіля силует пішохода, який швидко рухався зліва направо посередині дороги. Обвинувачений загальмував, не змінюючи напрямку руху, і пішохід дійшов майже до краю проїзної частини, проте раптово розвернувся та почав рух назад, внаслідок чого відбувся наїзд на нього лівою частиною керованого обвинуваченим автомобіля. Від удару пішохода відкинуло на праве узбіччя. Обвинувачений одразу викликав швидку та поліцію, після прибуття на місце пригоди лікарів допомагав їм у наданні медичної допомоги пішоходу, який на той час був ще живий. Після його смерті пропонував його дружині (потерпілій) оплатити витрати на поховання, проте вона відмовилась. Після звернення потерпілої із позовом до обвинуваченого добровільно сплатив на її користь 188 тисяч гривень. Шкодує, що так сталося, у вчиненому кається.

Під час слідчого експерименту, проведеного на наступний день події за участі ОСОБА_4 , який на той час перебував у статусі свідка, та за участі його адвоката, який у подальшому здійснював захист ОСОБА_4 , останній відтворив обстановку та обставини події, які відповідають його показанням, наданим суду (протокол слідчого експерименту від 28.10.2021 зі схемою).

Свідок ОСОБА_8 показав, що того вечора він рухався на власному легковому автомобілі у напрямку м. Бердичева і приблизно за 50 м до пішохідного переходу, де у подальшому сталась ДТП, зупинив свій автомобіль для повороту наліво та надання дороги зустрічному транспорту. Бачив з правого боку цього переходу пішохода, який хоча і був у темному одязі без світлоповертальних елементів, проте його було достатньо видно через освітлення самого переходу з обох сторін дороги. Цей пішохід швидким темпом почав переходити дорогу по переходу, не дивлячи по сторонах. Поки пішохід дійшов до середини дороги, проїхало 2 зустрічні автомобілі, а коли він майже дійшов до краю дороги, його було збито автомобілем Шкода. Від удару пішохода відкинуло на узбіччя, а автомобіль, що його збив, одразу зупинився, свідок також повернув на ліво та зупинився на узбіччі. Тоді разом з водієм цього автомобіля викликали швидку та поліцію. Свідок заперечив версію обвинуваченого про те, що пішохід розвернувся та пішов назад, хоча насправді він напрямок руху не змінював.

Під час слідчого експерименту, проведеного на наступний день після події на місці ДТП, свідок ОСОБА_8 відтворив обстановку та обставини події, які відповідають його показанням, наданим суду. Експериментально було визначено час, за який пішохід долав відстань від початку пішохідного переходу до місця наїзду на пішохода (протокол проведення слідчого експерименту від 28.10.2021 зі схемою).

З рапортів чергового інспектора Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області від 27.10.2021 вбачається, що у цей день о 18:29 до служби 102 від лікаря ЕМД надійшло повідомлення про те, що авто збило чоловіка, а о 20:17 від медсестри приймального відділення обласної лікарні про те, що цей чоловік помер.

27.10.2021 о 19:20 було оглянуто місце ДТП, яке знаходилось у с. Сінгури на ділянці автодороги М21 191 км + 990 м, зафіксовано сухий чистий стан асфальтобетонного дорожнього покриття, наявність пішохідного переходу, розташування автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", біля правого у напрямку м. Житомира краю проїзної частини на відстані 19 м за пішохідним переходом, сліди гальмування цього автомобіля, які розпочинаються за 18,25 м до пішохідного переходу і закінчуються у місці розташування автомобіля. Також під час огляду зафіксовані пошкодження у передній частині автомобіля та вітрового скла (протокол огляду місця ДТП від 27.10.2021 зі схемою та фототаблицею). Наступного дня під час додаткового огляду цього місця ДТП зафіксовані наявність дорожньої розмітки, у тому числі нерегульованого пішохідного переходу, позначеного з обох боків відповідними знаками, наявність перед пішохідним переходом у напрямку м. Житомира знаку 1.39 «Аварійно небезпечна ділянка (інша небезпека)» з табличкою, що позначає довжину небезпечної ділянки в 200 м, а також вказані сліди гальмування автомобіля (протокол додаткового огляду місця ДТП від 28.10.2021 зі схемою та фототаблицею). З вказаних схем ДТП та фототаблиць видно, що автомобіль в момент застосування екстреного гальмування розміщувався приблизно посередині правої смуги руху, після застосування екстреного гальмування зміщувався вправо і перетнув пішохідний перехід ближче до його правого по ходу руху автомобіля краю проїзної частини.

Згідно із висновком автотехнічної експертизи від 19.11.2021 № СЕ-19/106-21/11370-ІТ автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", на момент ДТП знаходився в технічно працездатному стані, ознак раптової відмови або технічної непрацездатності систем, вузлів, агрегатів та деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, не виявлено

27.10.2021 в приміщенні Житомирської обласної клінічної лікарні було оглянуто труп ОСОБА_7 , на якому виявлені тілесні ушкодження (протокол огляду місця події від 27.10.2021).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 27.10.2021 № 1087 пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна чола зліва, садна кінчика носа, саден лівої щоки, забійної рани та садна нижньої губи, садна червоної кайми верхньої губи, садна чола справа, поверхневої різаної рани в лобній ділянці справа, саден 5-ти правого ліктя, садне 3-х правої бокової поверхні тулубу, садна правого стегна, підшкірної гематоми та саден 2-х лівого стегна, саден 6-ти ділянки лівого колінного суглобу, закритого перелому обох кісток лівої гомілки, саден 2-х лівої гомілки, садна ділянки правого колінного суглобу, садна правої гомілки, закритого перелому правої великогомілкової кістки, крововиливу в м`які тканини шиї, закритого перелому грудинного кінця правої ключиці, множинних переломів ребер справа та зліва по кільком анатомічним лініям, перелому грудного відділу хребта, двобічного гемотораксу (кров в грудній порожнині), крововиливу у заднє середостіння, забою та розриву правої легені, крововиливу в стінку перикарду (серцевої сорочки), крововиливу в м`які тканини передньої черевної стінки та в стінку сечового міхура, крововиливу в брижу кишківника, розриву правого крижово-клубового з`єднання, які складають тупу поєднану травму тіла, від яких настала смерть потерпілого та які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19:15. В момент первинного контакту ОСОБА_7 найбільш вірогідно перебував у вертикальному положенні, обернений задньою поверхнею тіла до травмуючого фактору. В крові трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,41% (грам на літр), при якій прояви дії алкоголю на організм відсутні.

Згідно із висновком судової автотехнічної експертизи від 05.11.2021 № 2379/21-25 швидкість руху керованого ОСОБА_4 автомобіля, виходячи з довжини слідів гальмування його коліс, складала не менше 90-93 км/год. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Skoda Octavia ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.3, 12.4, 18.1 ПДР та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для його руху. З технічної точки зору причиною створення аварійної обстановки та виникнення даної ДТП слід вважати невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам пунктів 12.3 та 18.1 ПДР.

Під час медичного огляду, проведеного 27.10.2021 о 21:45, у ОСОБА_4 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (висновок щодо результатів медичного огляду № 586).

Разом з цим суд не бере до уваги як докази відомості витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) від 28.10.2021, оскільки цей витяг не містить фактичних даних щодо обставин кримінального провадження, а лише фіксує внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Крім того, суд відкидає як неналежні відомості про погодні умови 19.09.2021 (а.с. 133), оскільки подія мала місце 27.10.2021.

Оцінюючи сукупність вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 перед вказаною ДТП рухався у населеному пункті із значним перевищенням дозволеної швидкості руху в 50 км/год (п. 12.4 ПДР), що підтверджується відомостями вказаного висновку автотехнічної експертизи та не заперечується самим обвинуваченим. Крім того, як вбачається з показань самого ОСОБА_4 , він допустив таке перевищення швидкості руху через проявлену неуважність до дорожньої обстановки (підпункт «б» п. 2.3 ПДР), оскільки не помітив ані знаку «Початок населеного пункту», ані знаку «Аварійно небезпечна ділянка (інша небезпека)». Також з вказаного висновку автотехнічної експертизи, а також показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що за належної уважності ОСОБА_4 міг завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 та уникнути наїзду на нього шляхом екстреного гальмування. Проте ОСОБА_4 проявив кримінальну протиправну самовпевненість, що призвело до наїзду на пішохода та подальшої його смерті, що стороною захисту не заперечується. Показання обвинуваченого про те, що пішохід ОСОБА_7 , дійшовши майже до правого краю проїзної частини, раптово розвернувся та почав рухатись по пішохідному переходу у зворотному напрямку, дійшовши майже до середини смуги руху в напрямку м. Житомира, свого підтвердження не знайшли, оскільки суперечать як показанням свідка ОСОБА_8 , так і об`єктивним відомостям протоколу огляду місця ДТП, які виходячи із зафіксованих слідів гальмування автомобіля обвинуваченого свідчать про те, що наїзд на пішохода відбувся ближче до правого краю проїзної частини дороги, оскільки автомобіль ОСОБА_4 після застосування останнім екстреного гальмування змістився вправо (обвинувачений показав, що рухався прямо, не маневруючи). З відомостей висновку судово-медичної експертизи вбачається, що в момент наїзду пішохід ймовірніше був обернений задньою частиною тіла до травмуючого фактору, що також ставить під сумнів достовірність показань обвинуваченого, за яких пішохід в момент наїзду на нього мав би бути обернений до автомобіля лівою частиною тіла. Причини надання таких показань обвинуваченим судом не встановлені, проте він їх не розцінює як захисну позицію обвинуваченого, оскільки він повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, що узгоджується із позицією його захисника.

Таким чином суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 286 КК як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху, внаслідок якого загинула одна особа.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює офіційно, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, добровільно частково відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 286 КК щодо виду основного покарання, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Однак, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора та потерпілої, яка на суворості покарання не наполягала, суд з урахуванням особи обвинуваченого вважає, що останній не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє його від відбування основного покарання з випробуванням.

Разом з цим, беручи до уваги незворотні наслідки діяння обвинуваченого у вигляді смерті потерпілого, характер діяння, який проявився у тому числі й у нехтуванні вимог п. 1.7 ПДР, які зобов`язують водіїв проявляти особливу увагу до пішоходів, задля попередження вчинення нових аналогічних правопорушень суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Суд при цьому враховує, що стороною захисту відповідно до ч. 2 ст. 92 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не доведено, що наявність такого права у обвинуваченого є обов`язковою умовою обіймання ним посади сервісного інженера сервісної служби та є єдиним джерелом його доходу.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь 26 280 грн. 11 коп. майнової шкоди, які полягають у витратах на поховання чоловіка, а також 1 000 000 грн. моральної шкоди, заподіяної його смертю. Позовні вимоги вмотивовані тим, що діянням ОСОБА_4 було заподіяно смерть чоловіка потерпілої, що змусило її понести витрати на його поховання у вказаному розмірі. Крім того, смерть чоловіка, який являвся єдиним годувальником у родині, призвела до глибоких душевних страждань потерпілої, тому вона просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у вказаному розмірі.

Захисник обвинуваченого просив відмовити у задоволенні вказаного позову, оскільки він заявлений до неналежного відповідача, так як цивільно-правова відповідальність обвинуваченого як власника транспортного засобу є застрахованою, він має поліс обов`язкового страхування, і відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України (далі ЦК) має сплатити лише різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), які сплачено страховиком.

Вирішуючи це питання, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ст. 62 КПК цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Відповідно до ст. 51 ЦПК суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Наведені норми як КПК, так і ЦПК встановлюють, що статус цивільного відповідача особа набуває з моменту пред`явлення до неї цивільного позову, а також у випадку залучення її як співвідповідача або заміни неналежного відповідача за ухвалою суду за клопотанням позивача. Проте у справі заявлений цивільний позов саме до обвинуваченого, а цивільний позивач клопотань про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача не заявляв, у зв`язку із чим суду відсутні підстави для залучення інших осіб, які можуть нести цивільно-правову відповідальність за діяння обвинуваченого, як співвідповідачів.

Разом із цим, відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно із ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як роз`яснив Верховний Суд у постанові від 6.10.2021 у справі № 310/7407/19 відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або згаданим вище Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

З дослідженої у судовому засіданні копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР / 9066885 (а.с. 78) вбачається, що цивільна-правова відповідальність водія ОСОБА_4 у 2021 році була застрахована у ПрАТ «УПСК» з розміром страхової суми за шкоду життю або здоров`ю одного потерпілого 260 000 грн. Виходячи з наведених норм законодавства України та правового висновку Верховного Суду, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована на суму 260 000 грн., позовні вимоги потерпілої (у тому числі щодо витрат на поховання чоловіка в розмірі 26 280 грн. 11 коп.) в межах цієї суми задоволенню не підлягають. Крім того, враховуючи обставини справи, глибину душевних страждань потерпілої, пов`язаної і втратою близької людини, суд, керуючись закріпленими у п. 6 ст. 3 ЦК принципами справедливості й розумності, вважає, що позовні вимоги потерпілої щодо відшкодування їй моральної шкоди підлягали б частковому задоволенню у розмірі 300 000 грн. Проте, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого застрахована на 260 000 грн., з обвинуваченого належало б стягнути різницю між розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування (за виключенням позовних вимог щодо відшкодування витрат на поховання) тобто 300 000 (260 000 26 280,11) = 66 280 грн. 11 коп. Однак, оскільки обвинувачений сплатив на користь потерпілої в рахунок відшкодування завданої їй шкоди 188 000 грн. (а.с. 167-169, 205, 206), що значно перевищую вказану суму, позовні вимоги потерпілої до обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений на автомобіль марки "Skoda Octavia", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню, а вказаний транспортний засіб підлягає залишенню в користуванні власника (законного володільця).

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3 947 (три тисячі дев`ятсот сорок сім) грн. 11 коп. судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2021 на автомобіль марки "Skoda Octavia", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", скасувати, а вказаний транспортний засіб залишити в розпорядженні власника (законного володільця).

В задоволенні цивільний позову потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 26 280 грн. 11 коп. майнової шкоди та 1 000 000 грн. моральної шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору, а також направити потерпілій не пізніше наступного дня після ухвалення. Захисник і представник потерпілої мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1