УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2387/23

19 вересня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання слідчого СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000332 від 21.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_6 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 , представника малолітньої потерпілої - адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000332 від 21.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що в період з кінця квітня 2023 року по 11 липня 2023 року, приблизно в обідній час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , маючи на меті вчинити дії сексуального характеру із малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою задоволення власної статевої пристрасті, у відсутності інших дорослих осіб поруч, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої, діючи з сексуальних мотивів, бажаючи цього, свідомо припускаючи настання наслідків у вигляді впливу на нормальний моральний та фізичний розвиток ОСОБА_9 , а також, формування аморальних поглядів у дитини, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, неодноразово торкався руками її сідниць, грудей та статевих органів.

В подальшому, продовжуючи свої кримінально - протиправні дії, які об`єднані єдиним злочинним умислом на задоволення своєї статевої пристрасті, знаючи, що вчиняє дії щодо малолітньої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не менше семи разів вчинив дії сексуального характеру, пов`язаних із оральним та вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_9 з використанням власних пальців та геніталій. За виконання вищевказаних дій ОСОБА_5 надавав грошові кошти для ОСОБА_9 на загальну суму приблизно сім тисяч гривень.

За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2023 внесено відомості за №0000332 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України та проводиться досудове розслідування.

22 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

У своєму клопотанні слідчий звертає увагу на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, на те, що підозрюваний спробує: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та вважають за необхідне продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні та без визначення можливості внесення застави.

Представник малолітньої потерпілої - адвоката ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного. Також зазначила, що підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою були перевірені судом під час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, а також апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги і обставини кримінального провадження з часу застосування запобіжного заходу не змінились, будь-яких доказів про зменшення чи відсутності ризиків передбачених ст.177 КПК України стороною захисту не подано.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 зазначаючи, що клопотання є необгрунтованим, а доводи викладені в ньому є надуманими. Також заначила, що на думку сторони захисту твердження, викладені в клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є припущенням та не відповідають фактичним обставинам справи. Просила в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та обрати інший (альтернативний) запобіжний захід з визначенням розміру застави, або цілодобовий домашній арешт, тобто інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, на підтвердження чого подала письмові заперечення.

Присутній в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, заперечував щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що перебування в СІ не виправляє людину, а навпаки спрямовує на вчинення кримінальних правопорушень.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду від 23 липня 2023 року щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 20.09.2023 року, без визначення розміру застави.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 23.10.2023.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні встановлено, що обставини кримінального провадження з часу застосування запобіжного заходу не змінились, будь-яких доказів про зменшення чи відсутності ризиків передбачених ст.177 КПК України, суду не подано.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України підтверджується доказами, на які посилається сторона обвинувачення.

Злочин, який інкримінується обвинуваченому відноситься до особливо тяжких злочинів.

Слідчим та прокурором належно обґрунтовано та доведено наявність достатніх даних, що у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує ймовірність настання ризиків того, що ОСОБА_5 спробує:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне

Так, прокурором доведено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів розслідування і суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та будучи на волі може переховуватись задля уникнення від відповідальності, так як санкція ч.4 ст.152 КК України передбачає безальтернативну міру покарання - позбавлення волі строком від 10 до 15 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійко проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та малолітніх свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК) обгрунтований тим, з щи також погоджується слідчий суддя, що хоча допит малолітньої потерпілої проведено під час досудового розслідування в судовому засіданні, в порядку ст.225 КПК України, однак вказане не виключає того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, шляхом вмовлянь, погроз, підкупу чи іншим чином може впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, адже, свідки та потерпіла є малолітніми та неповнолітніми особам, тому лише перебування ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі унеможливить його спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже, підозрюваним вчинялись дії сексуального характеру відносно малолітньої потерпілої тривалий час і неодноразово, за що він надавав грошові кошти.

Суд, враховуючи, ризики передбачені ст. 177 КПК України, та з огляду на тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , спосіб та обставини його вчинення, яке вчинялося тривалий час і неодноразово, скоєне із застосуванням дій сексуального характеру по відношенню до малолітньої потерпілої, а також, суспільний резонанс, дійшов висновку про відсутність на цей час підстав для обрання підозрюваному інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, доказів обставин, на які посилається сторона захисту в обгрунтування обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, стороною захисту суду не було надано.

За наведеного, доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, на думку суду, є необґрунтованими та невиправданими, а застосування домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає можливості застосувати заставу, оскільки кримінальне правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_5 , має суспільно-небезпечний характер, скоєне із застосуванням дій сексуального характеру, посягає на статеву недоторканість малолітньої потерпілої, що свідчить про те, що обвинувачений є суспільно-небезпечною особою.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колодязне Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 23 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі Рівненськкий слідчий ізолятор.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1