ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/1205/23 Головуючий 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/780/23 Головуючий апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме обвинуваченого та його захисника належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, Харківської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

Судом встановлено, що 16 02 2023 приблизно о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував разом з ОСОБА_9 на зупинці, по вул. Золочівський Шлях, м. Дергачі, Харківського району, Харківської області

Перебуваючи на вказаній території, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на раптово виниклих неприязних відносинах виник усний конфлікт, на фоні якого у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на нанесення останньому тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого прямого умислу, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_10 стоячи навпроти останнього схопив лівою рукою за голову, та штовхнув в бік стінки зупинки лівою тім`яною частиною голови останнього.

В подальшому ОСОБА_8 продовжуючи свої незаконні дії, стоячи навпроти останнього наніс кулаком правою руки сім ударів в область обличчя, також наніс сім ударів кулаком лівої руки в область обличчя останнього.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_11 згідно висновку експерта №09-256/2023 від 22 02 2023, спричинені наступні тілесні ушкодження: забита рана на лівій брові; синці в навколоочних ділянках, в проекції лівого тім`яного бугра, в лобній ділянці ліворуч, садно в правій надбрівній ділянці у зовнішнього кінця брові викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2 «б», 2.3.5., «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 01 1995.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначення обвинуваченому покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою безпідставне призначення покарання у виді штрафу поза межами, установлених санкцією статті.

Просить призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити їх у повному обсязі.

Вказала, що суд першої інстанції не правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою безпідставне призначення покарання у виді штрафу поза межами, установленими санкцією статті.

Потерпілий покладався прийняти рішення на розсуд суду.

Обвинувачений та його захисник про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явились. Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги до суду не надавали.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку потерпілого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення ніким не оспорюються, у зв`язку з чим колегія суддів у відповідності до ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Сам обвинувачений свою вину визнав повністю, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, як зазначено в обвинувальному акті.

Що стосується апеляційних вимог прокурора, то колегія суддів вважає, що його твердження про недотримання судом першої інстанції при призначенні покарання вимог частини 2 статті 53 КК України ґрунтуються на законі та матеріалах справи, у зв`язку з чим вирок районного суду підлягає зміні через невідповідність призначеного покарання.

Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Звертаючись до положень Розділу ХХ Податкового кодексу України, констатації підлягає факт, що для цілей застосування такого показника, як неоподатковуваний мінімум доходів громадян використовується сума у розмірі 17 гривень.

Санкцією ж ч.1 ст.125 КК України передбачено штраф у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання у виді штрафу було здійснено безпідставний вихід за межі санкції ч.1 ст.125 КК України у бік погіршення становища обвинуваченого, оскільки п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідають сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що в свою чергу свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, колегія суддів, визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржений вирок істотно порушив вимоги кримінального-процесуального закону в частині призначення обвинуваченому покарання.

Так, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Таким чином, ґрунтуючись на принципах призначення покарання, визначених положеннями КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні доводи прокурора є обґрунтованими.

З огляду на викладене, згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Враховуючи встановлені обставини, а також положення кримінального процесуального закону, вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання, слід змінити, апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2023 року по справі щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.1 ст.125 КК України, в частині призначеного покарання, - змінити.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 , за ч.1 ст.125 КК України покарання та призначити його у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4