справа № 462/5055/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року місто Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Кремінна Луганської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 10 вересня 2019 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харькова за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився 29 вересня 2022 року за відбуттям терміну покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2023 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 7 по вул. Залізничній в м. Львові, маючи умисел на незаконне заволодіння шахрайським способом чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом здійснення дзвінка, повторно заволодів мобільним телефоном Nokia C 21, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 974 грн., в якому знаходилася сім карта оператора Vodafone НОМЕР_3 , вартістю 100 грн. та сім карта оператора Київстар НОМЕР_4 , вартістю 100 грн., який належить ОСОБА_5 , ввівши останнього в оману та повідомивши, що хоче подзвонити з його мобільного телефону, даючи зрозуміти, що поверне мобільний телефон назад. В дійсності наміру повертати вказаний мобільний телефон ОСОБА_4 не мав, оскільки намагався покинути місця вчинення злочину з вказаним телефоном, проте в подальшому був затриманий працівниками поліції, які вказаний мобільний телефон у ОСОБА_4 виявили та вилучили. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 загальної матеріальної шкоди в сумі 3174 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, дав покази про те, що він 04 травня 2023 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку № 7 по вул. Залізничній в м. Львові, взяв у візуально знайомого, який також є внутрішньо переміщеною особою, телефон Nokia під приводом здійснення дзвінка, проте у подальшому вирішив не вертати потерпілому телефон, а забрати його собі. Однак, згодом працівники поліції затримали його та вилучили у нього вказаний телефон. Щиро кається та просить суворо не карати.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинене повторно.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким, конкретні обставини кримінального провадження; ставлення обвинуваченого до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, добровільно видав телефон, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває /Т-2 а.с.107/, раніше судимий за злочини проти власності; відношення потерпілого, який майнових претензій до обвинуваченого немає.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особи, конкретних обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без реального відбування покарання, і тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк на підставі ст. 75 КК України із покладенням обов`язків згідно із ст. 76 КК України, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 р., в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 р. ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім цього, з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути документально підтверджені судові витрати, в частині ухваленого обвинувального вироку, на загальну суму 1673 грн. 00 коп. (висновок судового експерта від 16.05.2023 року № СЕ-19/114-23/8536-Л /Т-2 а.с.74-83/).

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 1673 гривень 00 коп.

Речові докази: компакт диск DVD-R з відеозаписом з приміщення магазину «АТБ» та компакт диск DVD-R з відеозаписом з нагрудник камер УПП /Т-2 а.с.66,90/ - залишити в матеріалах справи; телефоном Nokia C 21, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім карта оператора Vodafone НОМЕР_3 та сім карта оператора Київстар НОМЕР_4 /Т-2 а.с.56/ - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Арешт майна накладений на телефон Nokia C 21 ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року у справі № 462/3412/23 - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень, а також на отримання копії вироку.

Суддя:

Оригінал вироку.