Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3511/23
Номер провадження 1-кс/711/1055/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження №0000102 від 18.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження №0000102 від 18.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України, відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2023 ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав один прозорий поліетиленовий пакетик з вмістом сухої подрібненої речовини зеленого кольору рослинного походження зовні схожа на наркотичний засіб «канабіс», яку в свою чергу умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, збув ОСОБА_8 (особа зі зміненими анкетними даними),який, надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини, у якій і прийняв участь як покупець.

Так, 24.04.2023 ОСОБА_5 ,знаходячись за адресою м. Черкаси, пров. Чорних Запорожців, 18, близько 13 години 20 хвилин, здійснив незаконний збут ОСОБА_8 , тобто продаж за 600 грн., особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс.

Того ж дня, ОСОБА_9 за адресою м. Черкаси, вул. Лісова просіка, біля паркану будинку № 34, добровільно видав працівникам поліції продану йому ОСОБА_5 суху подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, яка знаходилась в одномупрозорому поліетиленовому пакетику, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/124-23/4929-НЗПРАП від 28.04.2023 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс. Маса наркотичного засобу (в перерахунку на суху речовину) становить 12,41г.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Він же, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав один прозорий поліетиленовий пакетик з вмістом сухої подрібненої речовини, зеленого кольору, рослинного походження та сигарету з фільтром з написом «KORONA» в середині якої знаходиться суха подрібнена речовина, зеленого кольору, рослинного походження, які в свою чергу умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, збув ОСОБА_8 (особа зі зміненими анкетними даними), який, надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини, у якій і прийняв участь як покупець.

Так, 29.05.2023 ОСОБА_5 , знаходячись за адресою м. Черкаси, пров. Чорних Запорожців, 18, близько 13 години 12 хвилин, здійснив незаконний збут ОСОБА_8 , тобто продаж за 800 грн., особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс.

Того ж дня, ОСОБА_9 на пров. Чорних Запорожців, навпроти будинку № 18, м. Черкаси, добровільно видав працівникам поліції продану йому ОСОБА_5 суху подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, яка знаходилась в одномупрозорому поліетиленовому пакетику та в сигареті з фільтром з написом «KORONA», яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/124-23/6226-НЗПРАП від 30.05.2023 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс. Маса наркотичного засобу (в перерахунку на суху речовину) становить 10,10 г.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно.

Він же, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав три полімерні пляшки ємністю 5 літр кожна із наявною в них речовиною рослинного походження зеленого кольору, скляну банка ємністю 0.5 літра із наявною в ній речовиною рослинного походження зеленого кольору та полімерного згортку кулеподібної форми із речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка являться особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, який зберігав до 29.05.2023 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого збуту.

Так, 29.05.2023, у період часу з 13 години 16 хвилини по 15 годину 43 хвилину, у ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.05.2023, за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції виявлено та вилучено: три полімерні пляшки ємністю 5 літр кожна із наявною в них речовиною рослинного походження, зеленого кольору, скляну банка ємністю 0.5 літра із наявною в ній речовиною рослинного походження, зеленого кольору, та полімерного згортку кулеподібної форми із речовиною рослинного походження, зеленого кольору.

Відповідно до висновку експерта № СЕ19/124-23/124-23/6227-НЗПРАП від 30.05.2023 в одній полімерній пляшці ємністю 5 літр речовина рослинного походження, зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом. Обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу (в перерахунку на суху речовину) становить 167,67 г.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно.

У матеріалах кримінального провадження мається достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема, причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується: висновком експерта №СЕ-19/124-23/4929-НЗПРАП від 28.04.2023, висновком експерта №СЕ-19/124-23/6226-НЗПРАП від 30.05.2023, висновком експерта №СЕ19/124-23/124-23/6227-НЗПРАП від 30.05.2023, протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи від 24.04.2023, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину №289т/42-23/2023 від 25.04.2023, протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи від 29.05.2023, даними протоколу обшуку від 29.05.2023, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, враховуючи, відсутність сталих соціальних зв`язків, місця роботи та навчання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В даному кримінальному провадженні суворість покарання, що може бути призначене підозрюваному, має значення для оцінки ризику його переховування.

Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, у тому числі тих, яких на цей час не встановлено, при цьому ОСОБА_5 може схилити свідків до дачі неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а тому, перебуваючи на волі, він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину.

Також, підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

При врахуванні ризику продовження злочинної діяльності необхідно врахувати, що ОСОБА_5 не є працевлаштованим та не має законного систематичного джерела доходу.

Виходячи з усього вище перерахованого, слідчий приходиться до висновку, що жоден із м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.

На підставі вищевикладеного, ініціатор клопотання вважає за необхідне застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_5 виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останнього бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні і вважає, що максимальний розмір застави, передбачений ч.5 ст.182 КПК, в повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

У вказаному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Крім того, орган досудового розслідування вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ряд обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками, експертами, у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказав, що відносно ОСОБА_5 було проведено дві оперативні закупки. В подальшому, за санкціонованим обшуком за місцем проживання підозрюваного було вилучено також наркотичний засіб та інші предмети, що мають доказове значення. Таким чином, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.ч.1,2 ст.307 КК України. Вбачає ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та вказав, що наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування, так як йому передбачається покарання до 10 років. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні у тому числі на закупного, що вказує на ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, на цей час не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а тому, перебуваючи на волі, він матиме можливість спілкуватись з такими особами, чим буде перешкоджати встановленню всіх обставин даного злочину. Також, підозрюваний може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 в чудовому засіданні не заперечує обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження, однак вважає, що це найсуворіший запобіжний захід. Для усунення ризиків достатньо застосування до ОСОБА_5 навіть цілодобового домашнього арешту. Просить врахувати, що він є інвалідом другої групи, розповсюдив канабіс, який взагалі легалізовано у низки країн світу. Через якихось 3-4 роки це питання буде легалізовано і у нашій країні. Тому просить застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

29.05.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: висновком експерта №СЕ-19/124-23/4929-НЗПРАП від 28.04.2023, висновком експерта №СЕ-19/124-23/6226-НЗПРАП від 30.05.2023, висновком експерта №СЕ19/124-23/124-23/6227-НЗПРАП від 30.05.2023, протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи від 24.04.2023, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину №289т/42-23/2023 від 25.04.2023, протоколом добровільної видачі придбаних предметів у особи від 29.05.2023, даними протоколу обшуку від 29.05.2023, та іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви №12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому в провину злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 06 до 10 років з конфіскацією майна.

При цьому не надано доказів сторони захисту з приводу неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , також враховано, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, що суттєво впливає на суспільний інтерес кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим доводи слідчого та прокурора щодо наявності таких ризиків, як можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, та можливість незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість можливого покарання і під тягарем відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі, може залишити місце свого проживання, та таким чином останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки на даний час досудове розслідування ще триває.

Щодо можливості продовження вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із обігом наркотиків, даний ризик належним чином не доведено у судовому засіданні, висловлений на рівні припущень, при цьому взято до уваги, що раніше подібних злочинів не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягався, крім того це не було єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 , має постійне місце роботи, що доводить наявність позитивної характеристики із нього.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, сімейний стан.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку, інкримінованого органом досудового розслідування злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, яка, визначається тим, що такі дії призводять до неконтрольованого обігу наркотичних засобів, що спричиняє шкоду здоров`ю населення, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

В той же час, слід врахувати, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Слідчий суддя приходить до висновку, з урахуванням наявності ризиків передбачених статтею 177 КПК України, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків. Крім того, слідчий суддя вважає, що є неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Так, враховуючи особливості події кримінального правопорушення (місце, мету, спосіб, засоби вчинення, участь у його вчиненні, тощо), вбачається, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки його поведінка свідчить про нездатність самостійно додержуватись встановлених норм правопорядку та свідоме їх ігнорування.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

Домашній арешт не може бути застосований з огляду на те, що застосування такого запобіжного заходу не забезпечить гарантування усунення вищезазначеним ризикам, а особливо спілкування підозрюваного зі свідками у даному кримінальному провадженні, а також можливості вчинення інших протиправних діянь. При цьому, слід звернути увагу, що особливості події кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваним, створює істотну загрозу іншим членам суспільства.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Водночас, згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст.183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2022 рік" на 1 січня поточного року, тобто 2684 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, а саме те що підозрюваний працює та встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн. 00 коп., яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст.194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. На переконання слідчого судді, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваного, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів, на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваного, зокрема відомостей про доходи підозрюваного та членів його сім`ї, наявності в нього рухомого чи нерухомого майна, в тому числі дороговартісного, тощо. При встановлені розміру застави також взято до уваги, що раніше до відповідальності не притягувався, працює, має сталі соціальні зв`язки, сім`ю, постійне місце проживання, також усвідомлення вчиненого, визнання вини та факту погодження із застосуванням запобіжного заходу, що проявилося у клопотанні адвоката щодо застосування цілодобового домашнього арешту.

Визначаючи строк тривалості застосування попереднього ув`язнення, відповідно до положень ч.1, 2 ст.197 КПК України, на період часу у 60 днів, слідчий суддя враховує, що підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 29.05.2023, про що свідчить відповідний протокол затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину. Таким чином, слід визначити строк застосування запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування, тобто до 27.07.2023 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження №0000102 від 18.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 27.07.2023 включно.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання 29.05.2023.

Визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: рахунок отримувача UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000102 від 18.03.2023.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії, на якій перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 27.07.2023 включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м.Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 02.06.2023 о 09-00 годині.