Справа №932/5078/23
Номер провадження №1-кс/932/2218/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000594 від 03.03.2023 за ч.2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання, яке було розподіллено, для розгляду, слідчому судді ОСОБА_1 , та в якому заявник просив слідчого суддю: накласти арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Верещагіна будинок 101, а саме квартира №413 (РНОНМ 020), з позбавленням права її відчуження, розпорядження, користування,

Заборонити органам (Міністерству юстиції України, його територіальним органам) та всім суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київським, Севастопольським міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно), які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь - які реєстраційні дій (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме квартира №413 (РНОНМ 020).

Сторони у судове засідання не з`явились, від представника потерпілої особи Дніпровської міської ради ОСОБА_5 надійшла заява в якому він просив клопотання задовільнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані додатки до клопотання, вважаю за необхідне клопотання задовольнити за наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про те, що начальник відділу Департаменту з питань самоорганізації населення Дніпропетровської міської ради - ОСОБА_6 , зловживаючи службовим становищем організував схему з привласнення об`єктів нерухомого майна, а саме неприватизованих квартир ОССБ м. Дніпро. До злочинної діяльності залучив інших осіб.

Використовуючи службове становище, гр. ОСОБА_6 , особисто звертався до голів ОСББ з наданням інформації щодо наявності в будинках квартир, де певний час ніхто не мешкає та вказані квартири не приватизовані, з метою ніби подальшого обліку Департаментом з питань самоорганізації населення Дніпропетровської міської ради та ніби реєстрацією даних квартир за територіальною громадою м. Дніпра. Вжитими заходами та проведеними ОРЗ встановлено, що гр. ОСОБА_6 після отримання інформації від голів ОСББ про не приватизовані квартири в яких тривалий час ніхто не мешкає та не сплачує комунальні послуги, користуючись службовим становищем, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення надавав дані про цих осіб підконтрольній особі гр. ОСОБА_7 , яка в подальшому за вказівкою ОСОБА_6 займалася продажем цих квартир за підробленими документами, а також пошуком потенційних покупців та оформлення завідомо фіктивних документів права власності.

Так, проведеними заходами, встановлено причетність гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 , до заволодіння квартирою із використанням завідомо підроблених документів за адресою: АДРЕСА_2 , а також замаху на заволодіння квартирою адресою: АДРЕСА_3 .

Також на даний час було встановлено, що до злочину можливо причетний гр. ОСОБА_8 1984 р.н., який передав документи гр. ОСОБА_9 ..

В ході досудового розслідування було залучено у якості потерпілої особи Дніпровську міську раду, та в ході допиту представника потерпілого ОСОБА_5 останній пояснив, що він працює начальником відділу захисту інтересів територіальної громади міста у кримінальних провадженнях управління захисту та представництва інтересів територіальної громади міста у судах загальної юрисдикції департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради з лютого 2021 року.

Згідно довіреності виданою Дніпровською міською радою від 17.01.2022 № 7/10-88 до його обов`язків належить своєчасне вжиття заходів представництва та захисту інтересів Дніпровської міської ради, її виконавчого комітету і міського голови на стадії досудового розслідування та судового розгляду у кримінальних провадженнях.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі свідоцтва про право власності від 05.09.2000, виданого товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС» ОСОБА_10 належала квартира АДРЕСА_4 .

У зв`язку зі смертю власника цього нерухомого майна ОСОБА_10 та відсутністю спадкоємців у Дніпровської міської ради є всі законні підстави для оформлення цього нерухомого майна у комунальну власність.

На підставі підробленого договору купівлі-продажу від 2005 року була відчужена на користь ОСОБА_9 квартира АДРЕСА_4 .

04.10.2022 державний реєстратор виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_11 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровав право власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_9 .

Разом із цим, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом із цим, ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 12 ст. 170 КПК України, заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Щодо інших вимог, вони задоволенню не підлягають, оскільки не відносять до повноважень слідчого судді.

Приймаючи до уваги, що вище зазначена квартира по даному кримінальному провадженню, може бути використана, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме квартира №413 (РНОНМ 020)., з позбавленням права її відчуження, розпорядження.

В іншій частині вимог відмовити.

Копії ухвали надіслати слідчому та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1