Провадження №11-кп/801/731/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених в режимі відеоконференції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2023 року про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2023 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження заходу забезпечення кримінального провадження № 0001291, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України та продовжено строк тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 06.06.2023 року по 04.08.2023 року включно;

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, починаючи з 06.06.2023 року по 04.08.2023 року включно;

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 60 днів, починаючи з 06.06.2023 року по 04.08.2023 року включно;

Мотивуючи прийняте рішення зазначено, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, які були підставою для застосування запобіжного заходу, та на даному етапі провадження застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання процесуальних рішень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2023 року. Просить винести своє рішення, яким змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням до нього електронних засобів контролю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки ОСОБА_7 наміру переховуватись від органів досудового розслідування, суду не має, оскільки після описаних в обвинувальному акті подій останній нікуди не тікав та такого наміру не мав, також не має наміру незаконно впливати на потерпілого свідків, оскільки потерпілий вже надавав пояснення в суді, крім того ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, незадовільний стан здоров`я.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2023 року. Просить винести своє рішення, яким змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби із застосуванням до нього електронних засобів контролю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена без урахування всіх фактичних обставин справи, прокурором в судовому засіданні не доведено обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки ОСОБА_9 наміру переховуватись від органів досудового розслідування, суду не має, має стійкі соціальні зв`язки, дружину та малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, потерпілий до нього претензій не має. Також на його думку суд не врахував наявність у підзахисного онкологічних захворювань.

В апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_11 також ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2023 року. Просять винести рішення, яким змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що ухвала суду є незаконна та необґрунтована через неповноту судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадженні, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, прокурором під час судового розгляду не доведені обставини для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки він має міцні соціальні зв`язки, дружину та дітей, потерпілий до нього претензій не має.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та обвинуваченого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підтримали доводи апеляційних скарг з підстав викладених в них та просили задовольнити їх в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги захисників та обвинуваченого не підлягають до задоволення.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Висновки суду про необхідність продовження щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Доводи апеляційних скарг про не доведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України безпідставні, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, внаслідок суспільної небезпечності дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду. А це в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду та до неналежного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Зокрема, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого за ч.3 ст.189 КК України, а саме у тому, що за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим та поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вимагали передачу чужого майна. Водночас ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, передбаченим ч.3 ст.189 КК України, а саме у тому, що за попередньою змовою групою осіб, з погрозою насильства над потерпілим та поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вимагав передачу чужого майна. Крім того, ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, а саме у тому, що достовірно знаючи про те, що ніж є холодною зброєю та маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння (транспортування ) холодної зброї перевозив його між передніми сидіннями автомобіля, який перебував у його користуванні, тобто на місці, з якого було б можливо швидко використати та застосувати його як холодну зброю до 27.04.2022.

Таким чином, ризик переховування обумовлений можливими негативними наслідками для обвинувачених, а саме суворістю передбаченого покарання у разі визнання судом їх винними у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Крім того, кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , передбачає покарання у виді реального позбавлення волі у виді позбавлення волі від 5 до 10 років з конфіскацією майна, що було враховано при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених та продовженні його строку. Відповідно перебуваючи на волі обвинувачені матимуть змогу переховуватися від суду, а також матимуть змогу перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Що стосується даних про особи обвинувачених, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 , раніше судимий, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, ОСОБА_9 , раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має на утриманні двох малолітніх дітей, в зареєстрованому шлюбі не перебуває. ОСОБА_7 розлучений, раніше судимий, офіційно не працевлаштований.

Разом з цим, наявність в обвинувачених сім`ї, дітей, а також постійного місця реєстрації у Вінницькій області, не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки зазначені обставини не зменшують існування ризиків, передбачених, ч. 1 ст. 177 КПК України. До того ж, встановлені обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому, на переконання суду, вони не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити їм дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому наявність судимості у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не спонукали їх до переоцінки та самоаналізу своєї поведінки.

Наведені в апеляційних скаргах дані про особу кожного із обвинувачених, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до них іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

При цьому згода обвинувачених та їх захисників на залишення їм певної форми арешту, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні. Таким чином, доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого щодо недоведеності прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України лише свідчать про необґрунтованість її вимог, оскільки обрання будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, які були підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання судом першої інстанції та не спростовані захисниками та обвинуваченими в суді апеляційної інстанції.

Також, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, до суду не надходило.

Окремо щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого суд зазначає, що з наданих суду медичних документів дійсно убачається наявність у ОСОБА_9 певних онкологічних захворювань, проте ці докази не вказують на погіршення стану здоров`я особи, натомість зазначено, що ОСОБА_9 може утримуватись в умовах несвободи. Таким чином не наведено мотивів необхідності отримання ним кваліфікованої медичної допомоги поза межами установи попереднього ув`язнення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого.

Керуючись ст. 404, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 червня 2023 року про продовження заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: