Справа № 496/4067/23
Провадження № 1-кс/496/1808/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, пенсіонер, середньо-технічна освіта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження за №0000165 від 05.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.09.2023 року.

При цьому вказує на те, що 30.04.2023 року, приблизно у період часу з 20 години 00 хвилин по 21 годину 00 хвилин, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 , де зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між останнім та його онуком - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_5 виник умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останньому. З цією метою, у вищевказаний проміжок часу, у зазначеному вище місці, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, взяв до рук власну мисливську помпову рушницю з написом «ESCORT», номер НОМЕР_1 , спорядив її мисливськими набоями, діслав патрон до патронника та здійснив два постріли у ОСОБА_7 , спричинивши останньому вогнепальні поранення, від яких настала смерть останнього. Далі, приблизно у період часу з 21 години 00 хвилин по 23 годину 00 хвилин 30.04.2023, ОСОБА_5 , з метою приховати сліди скоєного ним кримінального правопорушення, закопав у землю тіло умисно вбитого ним ОСОБА_7 , на території вищевказаного домоволодіння.

07.06.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07.06.2023 року слідчим за погодженням з процесуальним керівником повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

07.06.2023 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів з дня затримання, а саме з 07.06.2023 до 05.08.2023.

31.07.2023 в.о. керівника Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_8 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 07.09.2023 року.

03.08.2023 слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до 07.09.2023 року (включно), тобто до 3-х місяців.

В ході досудового розслідування продовжують існувати ризики передбачені п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив умисне вбивство, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, та з метою укриття слідів злочину закопав труп на задньому дворі будинку, з метою знищення слідів злочину, витер та вимив усю кров, з території подвір`я, на початковій стадії розслідування намагався ввести слідство в оману, мовляючи що нібито загиблий пішов в армію та його не потрібно шукати. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є унеможливлення останнім переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик продовжує існувати та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може не усвідомлювати імовірність засудження за інкримінованим злочином, передбаченим ч. 1 ст. 115 КК України, та призначення йому реальної міри покарання у виді позбавлення волі довічно. Крім того, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжує існувати ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на потерпілого, свідків зважаючи на той факт, що досудове розслідування ще триває, а коло усіх свідків не встановлено. Також, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи підозрюваним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та перебуваючи на свободі може вжити заходів щодо ліквідації осіб, які є свідками по даному провадженню, з метою укриття слідів злочину та уникнення від кримінальної відповідальності. Також, підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має легального джерела отримання доходів. Перераховане вище дає підстави припускати можливість вчинення підозрюваним інших умисних злочинів. У зв`язку з вищевикладеним, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього зазначив, що при складанні прохальної частини клопотання слідчим була допущена технічна описка, через що просив продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти вказаного клопотання прокурора, при цьому надав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, в якому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт у зв`язку з тим, що в нього погіршився стан здоров`я, він потребує постійного догляду, він щиро розкаюється у скоєному, також просив врахувати його літній вік та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні підтримала клопотання підозрюваного та заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, при цьому захисник зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені з боку сторони обвинувачення, тому просила задовольнити клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину та до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є унеможливлення останнім переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може не усвідомлювати імовірність засудження за інкримінованим злочином, передбаченим ч. 1 ст. 115 КК України, та призначення йому реальної міри покарання у виді позбавлення волі довічно.

Слідчий суддя погоджується з думкою прокурора про те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик, що пов`язаний із можливим незаконним впливом підозрюваного на свідків зважаючи на той факт, що досудове розслідування ще триває, а коло усіх свідків не встановлено.

Також, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Зокрема ОСОБА_5 , будучи підозрюваним за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та перебуваючи на свободі може вжити заходів щодо ліквідації осіб, які є свідками по даному провадженню, з метою укриття слідів злочину та уникнення від кримінальної відповідальності.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість покарання та перебуваючи на свободі, може вчиняти дії направлені на уникнення кримінальної відповідальності та дії перераховані в ч. 1 ст. 177 КПК України, тим самим перешкоджати всебічному, повному і неупередженому проведенню досудового розслідування, так як останній офіційно не працює, не має легального джерела отримання доходів, в сукупності усе вищесказане підтверджує та встановлює наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права визначення застави, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України та дотримання ним належної поведінки.

Щодо усного клопотання підозрюваного та його захисника, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то суд приймає до уваги вказані обставини, разом з тим враховує ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на теперішній час - не має.

Щодо посилення обвинуваченого та його захисника на погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 , то слідчий суддя до вказаного ствердження ставиться критично, при цьому враховує літній вік обвинуваченого, так як суду не було надано належних та допустимих доказів з приводу погіршення стану здоров`я обвинуваченого.

Таким чином, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими, так як вищевикладене дає достатні підстави для обрання виключного запобіжного заходу.

Обрання інших, менш тяжких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, домашній арешт чи застава не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, а також вищеперерахованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 31.08.2023 року до 29.10.2023 року включно (в межах строку досудового розслідування) в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 06 вересня 2023 року.