Єдиний унікальний номер 205/8495/23
1-кс/205/1153/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

17 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001229 від 15.08.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоукраїнка, Новомиколаївського району Запорізької області, українця, громадянина України, з неповною загально середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2023 року слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія клопотання та додані до нього матеріали вручені підозрюваному 16 серпня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022року введено воєнний стан в Україні та Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 року, строк дії його продовжено з 05 години 30 хвилин 02 травня 2023 року на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, 14 серпня 2023 року, близько 21 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився поблизу МКЛ № 5, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. В.Діївська, 111, де побачив у руках ОСОБА_7 мобільний телефон Redmi 9 Carbon Grey 4 GB RAM 64 GB ROM, Imei1: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому. В цей момент у ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, визначивши вищезазначений мобільний телефон об`єктом свого кримінального протиправного посягання.

Одразу після цього, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, наблизився до ОСОБА_7 , наніс йому один удар кулаком руки в область грудної клітини. Надалі, ОСОБА_4 скориставшись тим, що потерпілий знаходився в стані дезорієнтації та не виказував подальшої активної протидії, схопив мобільний телефон, піднявши його з землі, після чого, утримуючи викрадений мобільний телефон при собі, втік з місця вчинення кримінального правопорушення. Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5000 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

16.08.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 14.08.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.08.2023 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.08.2023 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 16.08.2023 року.

Вказані здобуті під час досудового розслідування докази є вагомими та свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, адже ОСОБА_4 загрожує застосування реальної міри покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років у разі визнання його винуватим за вчинення злочину, який відносяться до категорії тяжкого. Також, в ході вивчення особистості підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній не одружений, на утриманні дітей не має, не має постійного офіційного місця роботи, не має постійного місця проживання, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання та від вчинення дій, передбачених статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого клопотання, надавши обґрунтування необхідності його задоволення аналогічні тим, що викладені в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він свою провину визнає повністю. Пояснив, що він протягом тривалого часу проживав в реабілітаційному центрі в місті Запоріжжя. В місто Дніпро приїхав в середні літа, намагався знайти роботу, але в нього викрали документи, а тому він перебивався випадковими заробітками, на вчинення кримінального правопорушення пішов у зв`язку з відсутністю грошей, та голодом. Постійного місця проживання не має, проживає у знайомих або де прийдеться. Розуміє всю тяжкість вчиненого правопорушення але просить суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001229 внесене 15 серпня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

16 серпня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.4 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 не затримувався.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині його обґрунтування, свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

При цьому вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності, а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Адже факти, які є підставою для підозри ще не досягли рівня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

Таким чином, слід визнати підозру щодо ОСОБА_4 обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про обрання певного виду запобіжного заходу для підозрюваного ОСОБА_4 .

За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України,за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Про наявні ризики свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, не одружений, на утриманні дітей не має, не має постійного офіційного місця роботи, не має постійного місця проживання тоб то не має сталих соціальних зв`язків. Документів підтверджуючих поганий стан здоров`я, за яким підозрюваний не може перебувати під вартою, слідчому судді надано не було. З метою уникнення відповідальності останній може вчинити спроби переховування від слідства та суду, оскільки відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем проживання та від вчинення дій, передбачених статтею 177 КПК України.

Наведені обставини також дають підстави слідчому судді вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України, не зможе запобігти визначеним ризикам.

Враховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише зазначає, що причетність ОСОБА_4 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною, визначені ризики є достатніми для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 197 ч.1 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини визначені ст. 177, 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.4 КК України, а саме у викраденні чужого майна (грабежі), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаного з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001229 від 15.08.2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» строком на 60 днів - до 15 жовтня 2023 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з 17 серпня 2023 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали спливає 15 жовтня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1