Провадження № 1-кс/761/8557/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Мена, Менського району, Чернігівської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0000290 від 24.05.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 24.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000290.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000290 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

13.04.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 інкримінованому йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 10.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.09.2022, від 24.09.2022; протолом огляду, ідентифікації та вручення копій документів від 16.09.2022; інформацією із КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації»; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.11.2022; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 19.01.2023; протоколом огляду та добровільної видачі від 20.01.2023, від 25.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.04.2023; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 06.03.2023; протоколом огляду та добровільної видачі від 04.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.04.2023; протоколом огляду, ідентифікації та вручення предметів і грошових коштів від 12.04.2023; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів і несправжніх (імітаційних) засобів від 12.04.2023; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даний час орган досудового розслідування вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органу досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Наявність зазначених ризиків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що не всі свідки у даному провадженні органом досудового розслідування встановлені, а відтак з метою зміни ними показань, підозрюваний може впливати на них.

Наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення в якому підозрюється, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, крім того підозрюваний не має стабільного джерела доходу, відтак може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що підозра необґрунтована, а ризики не доведені. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки підозрюваний потребує медичного обстеження.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Крім того, в судовому засіданні також був допитаний лікар швидкої медичної допомоги, який підтвердив, що ОСОБА_4 потребує негайної госпіталізації до медичного закладу з метою проведення оперативного втручання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000290 від 24.05.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

13.04.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Так, враховуючи поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Проаналізувавши наявність зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, офіційно не працевлаштований, що на переконання слідчого судді свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слідчий суддя вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них підозрюваний зможе впливати на них шляхом тиску, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Також ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний офіційного та стабільного джерела доходів не має, інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене з корисливих мотивів, слідчий суддя вважає, що не виключений і ризик того, що ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя повинен з?ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 .

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, потребує негайної госпіталізації до медичного закладу з метою проведення оперативного втручання.

Зазначені факти на переконання слідчого судді у разі застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можуть негативно вплинути на його фізичний стан.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.10.2020 у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, а саме, наявність у нього постійного місця проживання, а також необхідність госпіталізації ОСОБА_4 до медичного закладу, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, здатним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам поза процесуальної поведінки підозрюваного. З тих же підстав слідчий суддя також вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, крім цілодобового домашнього арешту, у тому числі і особистого зобов`язання, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. ч 1, 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У справі «Манчіні проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можливо зробити висновок про те, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, а також те, що органом досудового розслідування доведено причетність ОСОБА_4 до події інкримінованого правопорушення та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, однак не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за доцільне на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, тобто до 13.06.2023, з покладенням визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, з метою уникнення можливості вчинення дій, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 13 червня 2023 року, окрім часу необхідного для лікування, в тому чисті в умовах стаціонару.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, або суду на визначений ними час,

-не відлучатися із м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-уникати спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Згідно із п.1 ч.3 ст. 202 КПК України зобов`язати уповноважений орган Національної поліції негайно доставити ОСОБА_4 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де звільнити його з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

На ухвалу прокурором, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1