Справа № 362/6364/20
Провадження № 1-кп/362/208/23
ВИРОК

Іменем України

08.08.2023 Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження за №0000654 від 24.11.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Василькова, Київської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, що має повну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 22 листопада 2020 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , разом зі своїми знайомими, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншим невстановленим в ході досудового розслідування особою чоловічої статті, прийшов до парку «Сквер ім. Головачова», розташованого по вул. Шевченка в м. Василькові Київської області, де в подальшому вказані особи розпочали вживали алкогольні напої.

В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел спрямований на вчинення хуліганських дій. Далі ОСОБА_5 , перебуваючи в громадському місці, близько 04 год. 20 хв., з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитися за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення, з хуліганських спонукань підійшов до однієї зі світлодіодних колон, висотою 1200 мм (анодований алюміній 10 кВ ІР65), якими здійснюється освітлення парку та які перебувають у власності та на балансі КП «Комбінату комунальних підприємств м. Василькова», усвідомлюючи свої дії, передбачаючи завдання наслідків у вигляді пошкодження майна, тримаючи в руці предмет, схожий на пластикову пляшку, почав бити нею по вказаній колоні.

Потім ОСОБА_5 , продовжуючи виконувати свій прямий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, знаходячись в парку «Сквер ім. Головачова», двома ногами вискочив на одну із дерев`яних лавок, де почав танцювати, а далі зліз та підійшов до однієї світлодіодної колони та в подальшому правою ногою почергово вдарив по двох колонах, розташованих одна навпроти одної, при цьому не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 про припинення протиправних дій.

Таким чином ОСОБА_5 пошкодив три світлодіодних колони, які належать КП ККП м. Василькова, чим спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 38862, 25 грн. Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_5 виразилось в ускладненні впорядкованих функціональних відносин, забезпечення відпочинку людей. Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_5 , виразилась у відкритих діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності.

Особлива зухвалість в діях ОСОБА_5 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, а саме явній неповазі до суспільства, що супроводжувалося особливою нахабністю та грубістю. В результаті хуліганських дій, вчинених ОСОБА_5 , КП «Комбінату комунальних підприємств м. Василькова» завдано матеріальної шкоди

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України визнав, та пояснив, що дійсно 22 листопада 2020 року, вночі в парку «Сквер ім. Головачова», розташованого по вул. Шевченка в м. Василькові Київської області, вживав алкогольні напої, після чого пошкодив світлодіодні колони, якими здійснювалося освітлення парку. ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

З`ясувавши думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються речових доказів у провадженні. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п. 113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Кримінально протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Європейський Суд вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне врахувати щире каяття, посткримінальну поведінку обвинуваченого та його ставлення до наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання судом не становлені.

Враховуючи ступіньтяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальних витрат судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в ході судового розгляду.

При вирішенні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступного.

Обвинувачений визнав цивільний позов в повному обсязі, та зобов`язувався відшкодувати завдані його діями збитки, сума завданих потерпілій стороні збитків становить 40320,00 гривень, та складається з вартості світлодіодних колон та вартості робіт з їх установлення, а тому, зурахуванням зазначеного, цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.349,368-371,395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: - відеозапис за 22.11.2020 року з відеокамери відеоспостереження, якою оснащена територія парку «Сквер ім. Головачова», за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Шевченка, на DVD-R (4.7 GB 120 min/) що міститься на диску марки «VIDEX EXCELLENTI» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств м. Василькова" до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства "Комбінат комунальних підприємств м. Василькова" 40320,00 грн. майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не буде оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1