Справа № 755/9280/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002226 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утримані неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого кухаром у ресторані «Dediko», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 20.06.2023 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу стадіону «Русанівець», що за адресою: м. Київ. бул. Ігоря Шамо, 12-А, активно порушував громадський порядок, а саме: голосно виражався нецензурною лайкою стосовно того, що автомобілі, які знаходилися на пакувальному майданчику поблизу стадіону «Русанівець» за вище вказаною адресою заважають пішохідному проходу, в результаті чого громадянами було викликано поліцію.

Після приїзду екіпажу Фонд - 297 у складі: поліцейського ППОП № 2 ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , поліцейського ППОП № 2 ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 та поліцейського ППОП № 2 ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_3 не припинив порушувати громадський порядок.

У ході спілкування з останнім працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_3 мав скарги щодо неправильного паркування автомобіля «Форт Ескейп».

Після спроб поліцейських пояснити ОСОБА_3 , що правила паркування не порушено та, що вище вказаний автомобіль не заважає пішохідному проходу, останній не припинив порушувати громадський порядок та став вести себе більш зухвало та агресивно.

У цей час поліцейські намагалися заспокоїти ОСОБА_3 однак, останній, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно розуміючи, що вказані поліцейські знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків, продовжив чинити активний опір останнім та висловлюватися нецензурною лайкою.

Із метою припинення протиправних дій, ОСОБА_5 було зроблено усне зауваження ОСОБА_3 та останній був попереджений про застосування до нього заходів фізичного впливу та спеціальних засобів на підставі ст.ст.44, 45 Закону України «Про Національну поліцію»

При посадці в службовий автомобіль працівників поліції на заднє сидіння, ОСОБА_3 почав пручатись, відштовхнувшись ногами об внутрішню частину кузова автомобіля, тим самим заважав зачинити двері.

У подальшому, знаходячись в лежачому положенні на задньому сидінні, останній намагався уникнути затримання, завдав декілька ударів ногою в область тулуба ОСОБА_5 та завдав удару ступнею ноги в скло лівих задніх дверцят, в результаті чого розбив його, тим самим здійснив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, що виразилось у активному фізичному опорі під час затримання.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 20.06.2023 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, він перебував за адресою: м. Київ. бул. Ігоря Шамо, 12-А, де голосно виражався нецензурною лайкою стосовно того, що автомобілі які знаходилися на пакувальному майданчику поблизу стадіону «Русанівець» заважають пішохідному проходу, була викликана поліція, де у ході спілкування з останніми він став вести себе ще більш зухвало та агресивно, тому з метою припинення порушення громадського порядку поліцейські попередили його, що можуть застосувати до нього заходи фізичного впливу та спеціальних засобів. У подальшому, коли працівники поліції намагались посадити його на заднє сидіння службового автомобіля, він намагався уникнути затримання, завдав декілька ударів ногою в область тулуба поліцейського та завдав удару ступнею ноги в скло лівих задніх дверей, в результаті чого розбив їх.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у спричиненні опору працівникові правоохоронному органу при виконані службових обов`язків та кваліфікує його дії за ч.2 ст.342 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні: DVD-R диск - залишити при матеріалах кримінального провадження; частинки скла, що упаковані до спец-пакетів CR11024900, CR1102490, з підписами понятих; мікрочастинки, що упаковано до паперового конверту, скріплено печаткою «для пакетів», з підписами понятих - знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: