САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1040/23
Провадження № 1-кп/726/75/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 10 лютого 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця с. Горішні Шерівці Чернівецького району Чернівецької області, із вищою освітою, працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше не судимим, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану при наступних обставинах:

Так, 07.02.2023 у денний час період доби (точної години під час проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Чернівці, на території вул. Д. Галицького, що простягається від будинку № 118 до будинку № 128, в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, та який продовжений до цього часу, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, діючи умисно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вважаючи, що діє непомітно, користуючись алюмінієвою драбиною, виліз на опору повітряних ліній зв`язку та за допомогою болгарки зрізав та викрав кабель ТППепт 100*2*0,4; загальною довжиною 125 м, вартість якого згідно наданої довідки становить 25 897 грн. 13 коп. та муфту в кількості 2 штуки, вартість якої згідно наданої довідки становить 1 797 грн. 74 коп., власником якого є Чернівецька філія АТ «Укртелеком».

В подальшому, ОСОБА_3 , місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Чернівецькій філії АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 27 694, 87 гривень.

Крім того, 14.02.2023 в денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Чернівці на території вул. Д. Галицького від будинку № 128 до будинку № 138, в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 но, та який продовжений до цього часу, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, діючи умисно, протиправно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вважаючи, що діє непомітно, користуючись алюмінієвою драбиною, виліз на опору повітряних ліній зв`язку та за допомогою болгарки зрізав та викрав кабель ТППепт 100*2*0,4; загальною довжиною 140 м, вартість якого згідно наданої довідки становить 29 004 грн. 78 коп., та муфту в кількості 2 штуки, вартість якої згідно наданої довідки становить 1 797 грн. 74 коп., власником якого є Чернівецька філія АТ «Укртелеком».

В подальшому, ОСОБА_3 місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Чернівецькій філії АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 30 802, 52 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), за кваліфікуючою ознакою - вчинено повторно та в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені прокурором у пред`явленому обвинуваченні, що знайшли своє відображення в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Так, дійсно 07.02.2023 та 14.02.2023 у м. Чернівцях по вул. Д. Галицького зрізав кабель та муфту, при обставинах, вказаних у обвинуваченні. Того дня прокладав інтернет так як працює у компанії «Інтелект». Разом із їх кабелями зрізав і ці. Шкодує про вчинене. Просив суворо не карати. Усвідомив протиправність своїх дій, а тому більше не вчинятиме правопорушень.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просив допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження що стосуються речових доказів, судових витрат та даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Щодо міри покарання, просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із звільненням від його відбування та встановленням іспитового строку на 3 роки. Вирішити питання речових доказів та судових витрат, які стягнути з обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо запропонованого прокурором порядку дослідження доказів. Щодо міри покарання своєму підзахисному просив суд призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України та ст. 75 КК України, вказавши на ряд пом`якшуючих вину обставин та часткове відшкодування шкоди. Обвинувачений позитивно характеризується, усвідомив протиправність вчиненого, а тому немає підстав для призначення йому реального покарання у виді позбавлення волі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , у заяві адресованій суду, просив розгляд кримінального провадження провести за його відсутності, підтримав пред`явлене обвинувачення.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в присутності захисника погодився із ним, а в учасників процесу та суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння останнім змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які він надав суду вільно, без примусу та тиску, в присутності захисника, та будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю, а останній вчинила вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками: вчинену повторно та в умовах воєнного стану.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, що у відповідності до положень ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів; дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.м.к.п.105), вчинив два епізоди кримінальних правопорушень. є особою молодого віку,

Окрім того, суд враховує і те, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно з позитивної сторони, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.м.к.п. 106, 108, 112-113).

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, часткове відшкодування (усунення) шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, визначених ст. 67 КК України, прокурором в обвинувальному акті не заявлено та судом не встановлено.

При цьому суд враховує і те, що вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану та повторно, знайшло своє відображення у відповідній кваліфікації дій обвинуваченого, а тому не береться до уваги судом на загальних підставах, як обставини, що обтяжують покарання.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №298/95/16-к (провадження №51-2501км18) вказав, що у частині 2 статті 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що зважаючи на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільної небезпеки та обставини за яких вони вчинені, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно і доцільно призначити мінімальне покарання в межах, визначених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування щодо обвинуваченого вимог ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, оскільки встановлені по справі обставини не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Разом із тим, беручи до уваги молодий вік обвинуваченого, вартість та кількість викраденого майна та фактично спричиненої матеріальної шкоди, враховуючи при цьому, що матеріальну шкоду на час розгляду кримінального провадження частково усунуто ( у розмір 10 % від вартості), та в подальшому обвинувачений зобов`язувався її відшкодувати в повному обсязі із отриманого заробітку, беручи до уваги наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, те що останній усвідомив протиправний характер вчиненого, запевнив суд про недопустимість аналогічного у майбутньому, належно виконував процесуальні обов`язки в ході досудового провадження та судового розгляду, має постійне місце проживання за яким характеризується з позитивної сторони, а тому в даному конкретному випадку, суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, вважає, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не було обрано, клопотань про його застосування до суду не надходило.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Витрати на залучення експертів, проведення трасологічних експертиз, у загальному розмірі 1887 грн. 80 коп. (а.м.к.п. 55, 65), слід покласти на ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнитиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 1 887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

-DVD диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, що визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

-фрагмент кабелю ТППЕТ 100х2х0,4, який запаковано до спеціального пакету №4118720 повернути за належністю АТ «Укртелеком»;

-фрагмент кабелю ТППЕТ 100х2х0,4, який запаковано до спеціального пакету №1007310 повернути за належністю АТ «Укртелеком».

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1