Справа № 509/794/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000316 від 18.12.2012 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сосніка Червоноградського району Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2012 року, о 20 годині, ОСОБА_5 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджено за вчинення даного кримінального правопорушення вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.09.2013 року) , керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, на легковому автомобілі «ВАЗ-2106», що належить ОСОБА_8 , прибули до будинку АДРЕСА_2 , де через ворота ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проникли на огороджену територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , а ОСОБА_8 залишився у автомобілі, щоб наглядати за навколишньою обстановкою та у випадку небезпеки попередити співучасників, - таємно викрали компресор «Aircast- РМ-3126.02», вартістю 12000 грн., а також бензиновий генератор «Firman», вартістю 8000 грн., що належить ОСОБА_9 , спричинивши йому шкоду в розмірі 20000 грн. Викрадене завантажили до автомобіля та ОСОБА_8 вивіз його з місця події, щоб у подальшому продати та виручені кошти розділити між співучасниками злочину.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, але як встановлено судом, він помер, що підтверджується актовим записом про смерть №8974 від 30.08.2018 року.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- обвинувачений ОСОБА_5 раніше був засуджений, але в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставин, що пом`якшують покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, яка вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на момент розгляду кримінального провадження сплив.

Питання щодо речових доказів вирішено вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.09.2013 року.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1