Справа № 186/747/23
Провадження № 1-кп/0186/142/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000155 від 10 квітня 2023 року, по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росішки, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого гірничим робітником в ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», на утриманні непрацездатних осіб та малолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 (приймає участь у відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 45 діб, та строк дії ухвали закінчується 19 липня 2023 року. З огляду на те, що розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не розпочато, з метою виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу враховуючи ризики, заявлені на момент обрання запобіжного заходу, які полягають у тому, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час судового провадження вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК (частина 2 статті 331 КПК). Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.ч.6,8 ст.176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що: 1) обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою (частини 3-5 статті 199 КПК).

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора та прохали його задовольнити. Крім того представник потерпілої зазначила, що враховуючи дані які характеризують обвинуваченого, а також його поведінку, сторона потерпілої вважає, що останній схильний до вчинення дій та вчинків, які шкодять суспільству. Більш того, є небезпечним. І агресивність ОСОБА_3 тільки зростає. Тому, на сьогоднішній день єдиною мірою запобіжного заходу, яка може належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і убезпечити суспільство є тримання під вартою.

Відносно клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, потерпіла та її представник вважали, що воно не підлягає задоволенню. Враховуючи запровадження на всій території України військового стану, вік та задовільний стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, що у сукупності із обсягом обвинувачення та встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, вважають, що альтернативні запобіжні заходи не здатні запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт за місцем постійного проживання.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора з тих підстав, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.199 КПК України та взагалі не містить будь-яких додатків, що не дає можливості суду оцінити доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтованості обвинувачення. Крім того вважав що ризики, які зазначені прокурором у клопотанні нічим не обґрунтовані та є суто припущенням прокурора, а єдиною фактичною підставою для продовження міри запобіжного заходу є тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується його підзахисний. Прохав суд застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід - цілодобовий арешт чи заставу.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, а у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід слід відмовити з наступних підстав.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, є ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, ризики не зменшилися та продовжують існувати, судовий розгляд не завершено, застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставини, передбаченої п.1 ч.1 ст.194 КПК України.

Так, ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 червня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів до 19 липня 2023 року. Таке рішення мотивоване тим, що: наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; існують ризики переховування від суду; жодний із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Також судом враховано особу ОСОБА_3 , який працює, є неодруженим, не має утриманців, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, в силу ст.89 КК України не судимий.

На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 19 липня 2023 року, однак судовий розгляд кримінального провадження не завершено з об`єктивних причин.

Суд враховує тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який з метою уникнути покарання може переховуватися від суду, так як не має стійких соціальних зв`язків, на підставі чого суд дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Також до вище вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме п.1 ч.1 цієї статті, бо є всі підстави вважати, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_3 зможе переховуватися від суду.

Суд приходить до висновку, що прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_3 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За сукупності таких обставин суд, приймаючи до уваги також дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, стан здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що слід продовжити раніше обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на менш суворий запобіжний захід, оскільки на даний час ризики, визначені ухвалою суду, продовжують існувати, вони не зменшились, розгляд справи не завершено з об`єктивних причин, і інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти визначеним ризикам, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу слід відмовити, а клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу слід задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 199, 350, 369-372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, під вартою на строк 60 днів до 08 вересня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відома та виконання, а також вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 12 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1