Дата документу 05.06.2023
Справа № 334/2830/23
Провадження № 1-кп/334/486/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000185 від 24.01.2023 рокувідносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12.04.2004 року Ленінським судом м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185, 69 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, звільнився 23.01.2005 року з Павлоградської ВК на підставі ст. 107 КК України, з невідбутим строком 11 місяців 25 днів;

-22.10.2009 року Ленінським судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України, на строк 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки;

-07.04.2011 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 КК України, на строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України приєднати частину невідбутого строку 2 роки 1 місяця позбавлення волі по вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя, від 22.10.2009 року і до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнився 14.08.2014 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області, на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2014 року на підставі ст. 81 КК України, звільнити від відбуття покарання умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 7 місяців 21 день;

-05.02.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 309 КК України, на строк 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік;

-25.02.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя , за ч. 2 ст. 185 КК України, на строк 1 рік позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 приєднати частину невідбутого покарання по вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя, від 05.02.2018 року і до відбуття покарання 2 роки 2 місяця позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2022 року, приблизно о 04 годині 48 хвилин, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшли до під`їзду №1, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , зі стіни між першим та другим поверхом викрали камеру відеоспостереження, марки «Atis» Model: AW-H800IR-20G/3.6, в корпусі графітового кольору, вартістю 602 гривень 10 копійок, яка на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 .

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 вийшли у двір вказаного будинку та викрали камеру відеоспостереження, марки «Atis», Model: ANW-14MVFIR-40G/2,8-12, в корпусі графітового кольору, яка висіла біля першого під`їзду на стіні будинку АДРЕСА_3 , вартістю 671 гривня 65 копійок, яка на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1273 гривень 75 копійок.

Крім того, 31 жовтня 2022 року, приблизно о 13 годині 23 хвилині, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зайшли до під`їзду №1, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , на першому поверсі зі стіни викрали камеру відеоспостереження, марки «Partizan», Model: AHD Camera Partizan CDM-223S-IR, в корпусі білого кольору, вартістю 694 гривні 40 копійок, яка на праві власності належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 покинули місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 694 гривні 40 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що зазначене у обвинувальному акті кримінальні правопорушення, скоєні ним з метою отримання грошових коштів, свою вину, у пред`явленому обвинуваченні, визнав повністю, щиро кається.

Показання обвинуваченого підтверджуються фактичними обставинами справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, враховуючи згоду учасників судового процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам кримінального провадження, роз`яснено щодо правильності розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, добровільності такої позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

ОСОБА_4 , раніше судимий, має постійне місце проживання, не працює, під наглядом лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд врахував, що обвинуваченим скоєно умисний тяжкий злочин, той факт, що він раніше судимий, не працевлаштований, враховує обставини, що пом`ягчують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистостей: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст..100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк тривалістю два роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речові докази:

камеру відеоспостереження, марки «Atis», Model: AW-H800IR-20G/3.6, в корпусі графітового кольору та камеру відеоспостереження, марки «Atis», Model: ANW-14MVFIR-40G/2,8-12, в корпусі графітового кольору - повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1