Справа № 645/4188/23
Провадження № 1-кп/645/271/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у м. Харкова в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за№0000366 від 04.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2023 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на Петренківському водосховищі міста Харкова за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, координати геолокації: НОМЕР_1, НОМЕР_2, у стані алкогольного сп`яніння, де грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, всупереч загальноприйнятим в суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, у присутності сторонніх осіб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, безпідставно почав чіплятися до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та висловлюватися у її бік нецензурною лайкою, словесно принижуючи її честь та гідність. Почувши зауваження з боку відпочиваючих, ОСОБА_3 також став висловлюватися нецензурною лайкою у їхній бік, при цьому продовжуючи порушувати громадський порядок. Після цього, знаходячись у центрі пляжу, у скупченні людей, серед яких були жінки та діти, не зважаючи на зауваження присутніх з вимогами припинити його протиправні дії, ОСОБА_3 приспустив свої шорти, оголивши тим самим свій статевий орган та почав випорожнюватися у всіх на очах, після чого розмахував ним привселюдно, не реагуючи на численні зауваження оточуючих, у відповідь продовжуючи висловлюватись нецензурною лайкою. Вищевказані протиправні дії ОСОБА_3 тривали близько 20 хвилин, після чого їх було припинено працівниками поліції.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом (хуліганство).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 296 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Також до обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучені письмові заяви потерпілої неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника ОСОБА_6 , відповідно яких вони не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодні на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України судом визнається вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння. .

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не засуджений (вимога ГУНП в Харківській області від 05.07.2023 року), як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» №6443 від 25.07.2023 року, ОСОБА_3 на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КНП «Міський психоневрологічний диспансер» №5950 від 13.07.2023 року, ОСОБА_3 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до закладу не звертався.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, зокрема, що він є особою, яка досягла пенсійного віку, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті інкримінованого йому правопорушення.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Речові докази - DVD - R диск, білого кольору, з написом чорного кольору "Відеозаписи 3 штуки, зняті 03.07.2023 року на "Петренківському водосховищі" у м. Харків за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, координати геолокації: НОМЕР_1, НОМЕР_2, на якому зображено як невідомий порушує громадський порядок та вчиняє хуліганські дії" 19,4 mb, на якому знаходяться три фрагменти відеозапису: 1)-"IMG_0348.MOV", 2)- "IMG_4888.МР4", 3)-"IMG_4889.МР4", які було зафіксовано на Петренківському водосховищі міста Харкова за адресою: м. Харків, проспект Тракторобудівників, координати геолокації: НОМЕР_1, НОМЕР_2, які знаходиться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження - залишити там зберігати.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя