В И Р О К

Іменем України

19.05.2023 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000461 від 10.12.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крупець Славутського району Хмельницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, невійськовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше засудженого: вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.11.2007 року за ч.3 ст.187, ст.69 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі, вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.04.2011 року за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.08.2011 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на чотири роки позбавлення волі, вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.10.2017 року за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 , маючи незняту та не погашену судимість, востаннє за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 31.10.2017 року за ч.3 ст.185 КК України, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також всупереч вимогам Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", безпричинно, умисно, систематично вчинив насильство по відношенню до особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, - ОСОБА_5 , яке призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. Зокрема, ОСОБА_6 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до останньої дії, які полягали у словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, близько 17:00 годин 21.02.2022 року ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_6 . За даним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 24.02.2022 року щодо ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11.04.2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

20.05.2022 року о 04:00 годин ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою. Внаслідок цього також були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_6 . За даним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 20.05.2022 року щодо ОСОБА_6 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області винесено постанову від 23.06.2022 року, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

09.12.2022 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю. Пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин він упродовж 2022 року тричі вчиняв психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, у будинку за місцем їх проживання по АДРЕСА_1 , переважно будучи тоді у стані алкогольного сп`яніння, з власного невдоволення неналежними на його погляд побутовими умовами та неслухняним поводженням дітей. За ці його дії він був притягнутий судом до адміністративної відповідальності у виді штрафу, а вдруге до адміністративного арешту. Наприкінці минулого року він знову в стані алкогольного сп`яніння посварився зі співмешканкою ОСОБА_5 на побутовому грунті та зопалу нецензурно її ображав. Це відбулося у присутності одного із старших синів ОСОБА_5 , який тоді викликав працівників поліції. Підтвердив, що він усвідомлював протиправність власних дій, з приводу вчинення яких жалкує. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона проживає однією сім`єю з обвинуваченим ОСОБА_6 та п`ятьма своїми неповнолітніми дітьми, наймолодші двоє з яких є також дітьми ОСОБА_6 . Їхня сім`я мешкає у будинку АДРЕСА_1 . Відносно ОСОБА_6 було складено два протоколи про вчинення ним щодо неї психологічного насильства у минулому році, згідно яких його було притягнуто судом до адміністративної відповідальності. У вечірній час одного дня в грудні 2022 року обвинувачений ОСОБА_6 за місцем їх проживання вчергове у стані алкогольного сп`яніння вчинив з нею безпричинну сварку, під час якої ображав нецензурними висловлюваннями, втім погроз фізичною розправою тоді не висловлював. Її старший син викликав працівників поліції, аби втихомирити ОСОБА_6 . Зазначила, що під час вказаних суперечок ОСОБА_6 у п`яному стані поводив себе агресивно, через що вона щоразу відчувала страх у зв`язку з таким його поводженням. Ввважає, що обвинувачений ОСОБА_6 повинен понести кримінальне покарання, особисто вона не потребує застосування щодо нього суворого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

Відтак суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які стороною захисту та потерпілою не оспорюються, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що ними заявлено в судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ст.126-1 КК України.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує думку потерпілої.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином України та має повнолітній вік (а.к.п.66), раніше до кримінальної відповідальності притягувався неодноразово, має непогашену судимість за вчинення умисних злочинів проти власності (а.к.п.67-68,100-101,105), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п.71,72), за місцем постійного проживання характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітнього сина, окрім якого до складу його сім`ї також входять співмешканка ОСОБА_5 та інші троє її неповнолітніх дітей (а.к.п.73,74,83), з 21.05.2022 року перебуває на профілактичному обліку як кривдник (а.к.п.20); згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків та не перебуває на військовому обліку.

Згідно висновків досудової доповіді (а.с.23-25), складеної Жмеринським районним відділом з питань пробації 10.03.2022 року, оцінено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 та високий ризик небезпеки для суспільства; визначено, що застосування соціально-виховних заходів, необхідних для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, а також вчинення злочину у присутності дитини.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином; втім, з урахуванням особи обвинуваченого, який характеризується задовільно та раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обставин, які обтяжують покарання, що кількісно перевищують обставини, які пом`якшують його покарання, приймаючи до уваги вказану досудову доповідь органу з питань пробації, а також враховуючи думку потерпілої ОСОБА_5 , яка не вимагала призначення суворого покарання, суд доходить висновку про необхідність та достатність з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових правопорушень призначення йому покарання у виді арешту, визначаючи недостатнім застосування щодо нього покарання у виді громадських робіт та недоцільним призначення більш суворих покарань у виді обмеження волі або позбавлення волі, водночас не вбачаючи підстав для застосування щодо ОСОБА_6 вимог ст.69, 69-1, 75 КК України з визначених законом обмежень.

При цьому, з огляду на призначення вказаного покарання, яке підлягає реальному відбуттю в арештному домі, застосування до ОСОБА_6 обмежувальних заходів, передбачених положеннями ст.91-1 КК України, судом визнається недоцільним.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким наразі не заявлено.

Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк три місяці.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_6 з часу його затримання в порядку виконання даного вироку.

Вирок суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення, із обмеженнями, встановленими ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1