Номер провадження № 1-кп/243/370/2023
Номер справи 236/311/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року

Колегія суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно, за допомогою відео конференції, з використанням власних технічних засобів на підставі наказу Голови суду №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000643 від 22 листопада 2020 року, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Іванівка, Краснолиманського району, Донецької області,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України..

На адресу суду від обвинуваченого ОСОБА_6 було подано клопотання в порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на не повязаний з триманням під вартою з запобіжний захід, яке обгрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_6 знаходиться під вартою тривалий час, винуватість його в інкримінованому правопорушенні дотепер обвинувальним вироком не встановлена, обставини викладені в обвинувальному акті, на думку ОСОБА_9 , ні чим не підтверджені.

. В судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримала клопотання свого підзахисного, просив його задовольнити.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_9 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив колегію суддів відмовити в задоволенні

клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу, з огляду на необґрунтованість. Зазначив, що ОСОБА_9 згідно обвинувального акту по даному кримінальному провадженню обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для зміни відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який та такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вказаний запобіжний захід не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які наявні по даній справі.

Потерпілий в судовому засіданні заперечував стосовно клопотання обвунуваченного, підтримав думку прокурора.

.Заслухавши думку всіх учасників судового засідання, при вирішенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 9 КПК України - суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Ст.6 Конституції України закріплює положення, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Крім того, положення ст.19 Конституції України наголошує на тому, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до засад державної політики України в галузі прав людини, затверджених Постановою Верховної Ради України від 17.06.1999 року №757-XIV, обмеженість свободи держави, її органів і посадових осіб визнається відповідно до принципу, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом.

Запобіжні заходи є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, вони мають застосовуватися з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її

характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу, продовження строку дії такого запобіжного заходу, скасування, зміна запобіжного заходу, буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

Так, колегія суддів вказує, що за даним кримінальним провадженням у відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 стала зазначена прокурором в судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення щодо можливої причетності ОСОБА_9 до скоєння ним особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений у випадку зміни запобіжного заходу може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 333 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому, зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Підставами для звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Обґрунтованість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 було встановлено колегією суддів при винесені ухвали від 30.06.2023 року. Крім того ухвала суду від 30.06.2023 року містить аналіз колегією суддів всіх інших альтернативних запобіжних заходів, які передбачені ст. 176 КПК України.

Колегія суддів також зазначає, що під час винесення ухвали від 30.06.2023 року, врахувавши всі встановлені під час судового розгляду кримінального провадження відомості про сукупність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 та обсяг відомостей, які були повідомленні в судовому засіданні прокурором, було встановлено, що висновки органу досудового розслідування, викладені в клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Колегія суддів зазначає, що ризиками про які було зазначено прокурором у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На теперішній час будь-яких доказів щодо зміни або наявності нових обставин, які не були предметом судового розгляду колегії судді не надано.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у будь якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. Проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року).

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали та докази, оцінивши у сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення обвинуваченим

ОСОБА_9 особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що будь-яких обґрунтованих та об`єктивних обставин, які б свідчили про те, що захід забезпечення кримінального провадження застосований відносно ОСОБА_9 не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі розгляду кримінального провадження не встановлено та ні захисником, ні обвинуваченим не доведено на теперішній час, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає недостатнім застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу не повязаного з триманням під вартою, оскільки він є недостатнім для запобігання наявним ризикам, що передбачені ст. 177 КПК України. А відтак, колегія суддів приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, поданому в порядку ст. 201 КПК України.

Під час даного судового розгляду, колегією суддів не встановлено обставин, які б не були враховані під час продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не були б покладені в основу мотивування ухвали суду від 30.06.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.177, 183, 331, 376 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , поданого в порядку ст.201 КПК України про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на не повязаний з триманням під вартою з запобіжний захід -відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3