Справа №538/1437/23
Провадження по справі №1-кп/538/216/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого- ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника порпілого ОСОБА_8

представник потерпілих- адвоката ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Боровиця Лузького району Кіровської області РФ, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, пенсіонер, одружений, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.10.2022, близько 22 години, водій ОСОБА_10 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, автомобілем «DACIA LOGAN» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Перемоги в с. Сенча Миргородського району Полтавської області, де при здійсненні маневру повороту ліворуч, на вулицю Героїв України, гурбо порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13, ПДР України, а саме не надав перевагу в русі та в результаті чого допустив зіткнення із мотоциклом «ІЖ» синього кольору без реєстраційних номерних знаків під керуванням неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині вулиці Перемоги в зустрічному напрямку.

У результаті описаної вище ДТП водій мотоцикла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пасажир мотоцикла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом середньої третини лівого стегна, закритий уламковий перелом нижньої третини лівої гомілки, закритий перелом нижньої третини правої гомілки, закритий перелом 1,2,3,4,5, плюсневих кісток лівої стопи садна на правому передпліччі та нижніх кінцівках. Комплекс виявлених тілесних ушкоджень утворилися від дії тупих предметів, міг у водія мотоцикла, за обставин та в строк, зазначених у фабулі постанови, про призначення даної експертизи, та може бути оцінений в своїй сукупності як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я,

Крім цього, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді: лінійний перелом лівої тім`яної кістки та лівої скроневої кістки з поширенням на скулоорбітальний комплекс, багатоуламкові переломи кісток лицевого черепа, стінок орбіт ліворуч, нижньої щелепи, забій лівої скроневої ділянки ліворуч, гемосинусит, перелом поперечних відростків першого поперекового хребця білятерально, лінійний перелом дугоотросчатого відростка ліворуч, лінійний перелом лівого поперечного відростка четвертого поперекового хребця, відкритий багатоуламковий перелом, лівого поперечного відростка п`ятого поперекового хребця, багатоуламковий перелом зі зміщенням крижі ліворуч з поширенням на дужку першого крижового хребця, лінійний внутрішньосуглобовий перелом клубової кістки праворуч, перелом сідниічної та лобкової зі зміщенням ліворуч, уламковий перелом 12 ребра зліва, перелом середньої третини правої гомілки, забій сечового міхура, рвана рана нижньої губи садна, гематоми на обличчі та кистях. Комплекс виявлених тілесних ушкоджень утворилися від дії тупих предметів, міг у пасажира мотоцикла, за обставин та в строк, зазначених у фабулі постанови, про призначення даної експертизи, та може бути оцінений в своїй сукупності як тяжкі тілесні ушкодження, по ознаці небезпеки для життя.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи, у діях водія ОСОБА_10 вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 16.13. Правил дорожнього руху, які із технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої ДТП. Вказані пункти Правил означають:

п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 16.13 - перед поворотом ліворуч і розворотом, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні користуватись між собою і водії трамваїв.

Порушення вимог п.п. 10.1., 16.13. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її суспільно-небезпечних наслідків.

Водій ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_10 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю визнав в обсязі обвинувачення, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся, засуджує свої дії. Показання ОСОБА_10 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, щодо міри покарання вважає, що покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі можливе.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , при призначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 , також підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті, щодо міри покарання вважає, що призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі можливе.

Представник потерпілого ОСОБА_8 , зазначила, якщо обвинувачений відшкодує витрати на лікування та понесену моральну шкоду, то не заперечує про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просив суворо не карати та не позбавляти обвинуваченого права керування транспортним засобом, оскільки для забезпечення життєдіяльності його онуки, так як його син перебуває на військовій службі, йому буде потрібно керувати автомобілем.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 , свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при вищевикладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тяжкі тілесні ушкодження та другому потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, зобов`язався сплати матеріальну та моральну шкоду потерпілим.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_10 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, а також його позицію щодо призначення обвинуваченому мінімального покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_10 покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_10 ст.75 КК України- звільнення від відбування основного покарання з випробовуванням, із встановленням іспитового строку, при здійсненні контролю за поведінкою обвинуваченого у відповідності до ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, цивільний позов визнав частково є намір відшкодувати витрати на лікування та моральну шкоду.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд вважає за доцільне скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Стосовно цивільних позовів потерпілих ОСОБА_8 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 129 ЦПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Позивач ОСОБА_8 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди у зв`язку з отриманими ушкодженнями, переживанням, лікуванням внаслідок ДТП, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 150913 (сто п`ятдесят тисяч дев`ятсот тринадцять) гривень 33 копійки та моральну шкоду в розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч ) гривень.

Позивач ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_5 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди у зв`язку з отриманими ушкодженнями, переживанням, лікуванням внаслідок ДТП, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 16408 (шістнадцять тисяч чотириста вісім) гривень 75 копійок та моральну шкоду в розмірі 200000 ( двісті тисяч ) гривень.

З позовними вимогами потерпілих обвинувачений щодо стягнення з нього матеріальної шкоди погодився повністю, маральні позовні вимоги визнав частково.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідноп.1,3 ч. 2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищеннями пошкодженням її майна. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15,16 ЦК України.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається з позовних вимог потерпілих, вони пред`явили позовні вимоги під час розгляду кримінальної справи про відшкодування моральної шкоди до винної особи обвинуваченого ОСОБА_10 .

Дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини події ДТП, яка сталася з провини обвинуваченого і є в причинному зв`язку з тілесними тяжкими тілесними ушкодженнями та ушкодженнями середньої тяжкості, які отримали потерпілі, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує, що в результаті ДТП ОСОБА_10 завдано моральних та фізичних страждань у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, що спричинило для них фізичні страждання, а тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Щодо заявлених позовних вимог на обґрунтування витрат на лікування в розмірі 150913 гривень 33 копійки та 16408 гривень 75 копійок, надані копії чеків , які приймаються судом на підтвердження понесених затрат, та визнаються ці вимоги обвинуваченим в повному обсязі. Даних про відшкодування добровільно цих витрат до суду ОСОБА_10 не надано, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає можливим не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Арешт накладений ухвалою суду від 22 жовтня 2022 року -скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного за даним вироком основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі :

-956 гривень на залучення експерта для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-23/5712-ІТ від 13.04.2023;

-1434 гривень за залучення експерта для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/117-23/5711-ІТ від 25.04.2023;

-1434 гривень на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-23/5717-ІТ від 24.04.2023;

-1434 гривень на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-23/5716-ІТ від 24.04.2023;

-1434 гривень на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-23/9033-ІТ від 19.06.2023.

Цивільний позов ОСОБА_8 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 100000 ( сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 150913 (сто п`ятдесят тисяч дев`ятсот тринадцять ) гривень 33 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_6 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 16408 (шістнадцять тисяч чотириста вісім ) гривень 75 копійки.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою суду від 22 жовтня 2022 року -скасувати.

Речовий доказ:

-мотоцикл «ІЖ», синього кольору, без реєстраційних номерних знаків який знаходиться на території ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області- повернути власнику.

-автомобіль «DACIA LOGAN», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на території ВП №2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області- повернути власнику ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1