Провадження №1-кп/761/1658/2023
В И Р О К

іменем України

26 липня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001152 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2021 року у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, офіційно не працевлаштований, на вихованні двоє малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ

22 березня 2021 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 50, звернув свою увагу на приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. З цією метою, ОСОБА_4 , розробив злочинний план, який полягав у тому, що він повинен зайти у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та попросити розміняти грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 3 штук та купюру номіналом 50 гривень, на купюри меншим номіналом. Після чого, ОСОБА_4 , отримавши від касира купюри меншим номіналом, повинен був їх начебто перерахувати та частину грошових коштів, непомітно для касира, заховати до долоні руки. Після цього, ОСОБА_4 , мав попросити у касира розміняти ще на дрібніші купюри, але отримавши від касира відмову, повинен був відмовитись від розміну грошових коштів та висловити вимогу касиру про повернення власних грошових коштів.

22 березня 2021 року, приблизно о 20 годині 34 хвилини, ОСОБА_4 зайшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_3 , та підійшов до касира ОСОБА_6 , яку попросив розміняти грошові кошти номіналом 500 гривень у кількості 3 штуки на купюри меншим номіналом. Отримавши позитивну відповідь від касира, ОСОБА_4 поклав купюри номіналом 500 гривень у кількості 3 штуки та купюру номіналом 50 гривень на стіл. Після чого, ОСОБА_6 розміняла ОСОБА_4 купюри номіналом 500 гривень у кількості 3 штуки та надала останньому купюри номіналом 200 гривень у кількості 7 штук та одну купюру номіналом 100 гривень, загальною сумою 1 500 гривень. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, які належать ФОП « ОСОБА_7 », шляхом обману, з метою збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , 22 березня 2021 року, приблизно о 20 годині 35 хвилини, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні магазину взяв у руки вищевказані купюри та перераховуючи, непомітно для касира, заховав до своєї лівої долоні грошові кошти у сумі 800 гривень, номіналом по 200 гривень у кількості 4 штук. Після чого, ОСОБА_4 , запитав у касира чи не має купюр меншим номіналом та почувши у відповідь, що немає, останній висловив вимогу повернути йому грошові кошти в сумі 1500 гривень, а він в свою чергу повертає касиру ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 700 гривень. В цей момент, ОСОБА_6 перерахувавши, повернуті ОСОБА_4 , грошові кошти виявила, що не вистачає 4 купюр номіналом 200 гривень. В цей же час, 22 березня 2021 року приблизно «Продукти» о 20 годині 36 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_4 викрадає грошові кошти, висловила вимогу останньому негайно їх повернути. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його злочинні дії були викриті, на вимогу касира ОСОБА_6 їх не припинив, грошові кошти не повернув, а навпаки діючи відкрито, разом із викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник. А всього, ОСОБА_4 відкрито викрав майно, яке належить ФОП « ОСОБА_7 » на суму 800 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, визнав, щиро розкаявся. В суді дав показання по суті висунутого проти нього обвинувачення, які повністю відповідають обставинам, викладеним у цьому вироку, з приводу часу, місця, способу та обставин вчинення ним кримінального правопорушення. На теперішній час обвинувачений переосмислив свій вчинок, став на шлях виправлення, вчинення кримінального правопорушення було зумовлено збігом тяжкого матеріального стану. Просив врахувати, що він щиро кається у вчиненому, просить вибачення у потерпілого, якому добровільно у повному обсязі відшкодував завдані збитки, та призначити покарання у вигляді штрафу, який зможе сплатити.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які викладені в обвинувальному акті. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно.

Окрім показань обвинуваченого, судом досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також докази щодо розміру завданої шкоди потерпілому та висновок експерта від 09.04.2021 №СЕ-19/111-21/15617-Д разом із довідкою про її вартість. Так відповідно до вказаного висновку сліди папілярного узору, сліди пальців рук, сліди долоней рук (руки), залишені не ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас ст. 85 КПК України передбачає, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд оцінює як неналежний доказ - висновок експерта від 09.04.2021 №СЕ-19/111-21/15617-Д, оскільки зафіксовані в ньому дані не підтверджують обставин, що підлягають доказуванню у даному провадженні.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. Також судом роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій їх небезпечності та даним про особу винного.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, проте підробляє, має постійний дохід, перебуває в цивільному шлюбі, на утримані дві малолітні дитини, завдану кримінальним правопорушенням шкоду відшкодував потерпілому в повному обсязі, що підтверджується відповідною заявою потерпілої сторони, наявної у матеріалах справи.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, так за положеннями ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа є нетяжким злочином, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді штрафу у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Під час проведення досудового розслідування у справі застосовано заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.03.2021 на тимчасово вилучені 22 березня 2021 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , - грошові кошти у сумі 2350 грн..

Відповідно до положень ст. 174 ч. 4 КПК України cуд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Вирішуючи питання про скасування арешту майна, суд насамперед, враховує мету його накладення - збереження речового доказу, у зв`язку із чим, на думку суду арешт необхідно скасувати.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Прокурор просила стягнути понесені під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження 09.04.2021 №СЕ-19/111-21/15617-Д в розмірі 2451,75 грн., проте враховуючи визнання вказаного доказу судом в порядку ст. 85 КПК України неналежним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення вказаних витрат на обвинуваченого.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовано, клопотань про його обрання прокурором не подано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 ( тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.03.2021 на тимчасово вилучене 22 березня 2021 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 12 грошові кошти у сумі 2350 грн. купюрами: купюра номіналом 500 гривень ГА4701625, купюра номіналом 500 гривень ХЕ0453343, купюра номіналом 500 гривень ХИ5043587, купюра номіналом 200 гривень МА9305357, купюра номіналом 200 гривень ХВ8823728, купюра номіналом 200 гривень УМ0259029, купюра номіналом 100 гривень МЕ6111907, купюра номіналом 100 гривень ВЦ1390190, купюра номіналом 50 гривень ТЕ5522106.

Речові докази: компакт-диск CD-R - залишити у матеріалах кримінального провадження, грошові кошти, що вилучені 22 березня 2021 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, 12 - повернути власнику за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя ОСОБА_1