Провадження № 11-сс/4823/264/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

представника власника майна - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання Чернігівської окружної прокуратури та накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA» моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_7 , заборонивши останній розпоряджатись і користуватись вказаним майном. Слідчий суддя вказав, що транспортний засіб і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, вилучені 01.09.2022 в ході огляду місця події, можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідають критеріям, встановленим у ст.98 КПК України. У зв`язку з чим, з метою запобігання зникнення, втрати, пошкодження тимчасово вилученого майна, зазначеного у клопотанні слідчого, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 . Послалася на те, що даний транспортний засіб є особистою власністю ОСОБА_7 і не є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Зазначила, що власник майна не є підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, користування транспортним засобом для ОСОБА_7 є вкрай важливим як для роботи, так і в особистому житті.

Заслухавши доповідь судді; власника майна ОСОБА_7 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004241 від 26.08.2022, за фактом таємного викрадення 25.08.2022 грошових коштів, ювелірних виробів та іншого майна ОСОБА_9 з його автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з НОМЕР_4 , який знаходився поблизу магазину «МЕТРО», за адресою: вул. Старобілоуська, 77, м.Чернігів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.209, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що у ході досудового розслідування встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, може бути причетний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та який за показаннями свідка слідкував за потерпілим, а також був упізнаний потерпілим. Згідно показань свідка ОСОБА_10 користується автомобілем марки «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1

01.09.2022 у ході огляду місця події, проведеного біля будинку № 21 по вулиці Копилевського у м. Києві виявлено та вилучено автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 від 01.09.2022 автомобіль марки «TOYOTA» моделі «CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які вилучено 01.09.2022 в ході огляду місця події, визнано речовими доказами.

Відтак, оскільки вилучені документи та речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і відповідають встановленим у ст.98 КПК України та з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт даного майна, прийняв рішення у відповідності до вимог ст.173 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання апелянта на відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , є непереконливим, оскільки у даному випадку арешт накладався на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

При цьому арешт, згідно чинного кримінального процесуального законодавства, може бути накладений на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, за наявності відповідних підстав.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки такі висновки слідчого судді ґрунтуються на матеріалах, доданих до клопотання слідчого.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання про накладення арешту на майно не вбачає.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відтак, доводи апелянта про незаконність ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, в зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника власника майна.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 вересня 2022 року про арешт майна - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4