Справа № 192/575/23
Провадження № 1-кп/192/90/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000055, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополь Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює автомеханіком ФОП « ОСОБА_4 », має середню спеціальну освіту, не одружений, військовозобов`язаний, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 19 березня 2023 року о 14 годині 15 хвилин, рухаючись на автомобілі марки «Деу-Сенс», номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя» на блок посту «Солонянський», який розташований в с. Червонокам`яне Солонянського району Дніпропетровської області, реалізуючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пред`явив працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. Таким чином, ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини вчиненого ним проступку. У судовому засіданні надав показання згідно яких він був позбавлений права керування транспортними засобами в 2018 році за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому в 2022 році замовив в мережі Інтернет посвідчення водія за 5 000 гривень на своє ім`я, яке отримав через Нову пошту. В березні 2023 року він керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, яким надав вказане посвідчення, достовірно знаючи, що воно підроблене. У судовому засіданні каявся.

Враховуючи те, що прокурор та обвинувачений не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, постановив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю. Він діяв з прямим умислом, є суб`єктом цього проступку, оскільки є осудною та повнолітньою особою.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття та перебування на утриманні обвинуваченого трьох неповнолітніх дітей. Обставини, які обтяжують покарання стороною обвинувачення не зазначено.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також те, що він вину визнав, вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття. В той же час суд не встановив такої обставини, як перебування на утриманні обвинуваченого трьох неповнолітніх дітей, оскільки суду не були надані відповідні докази. Також суд вважає, що в даній справі відсутні обставини, які обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває в реєстрі наркологічних, психіатричних хворих, офіційно працевлаштований, а також обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69? КК України відсутні.

На підставі викладеного, суд враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання в межах санкції та ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки обвинувачений щиро каявся. Тому, призначення більш суворого виду покарання у вигляді арешту або обмеження волі є недоцільним з огляду на обставини вчиненого проступку та даних про особу обвинуваченого.

При вирішенні долі речових доказів суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно постанови про приєднання предметів до кримінального провадження як речових доказів від 30 березня 2023 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 було приєднано до матеріалів кримінального провадження, яке слід залишити на зберіганні в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно Довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000055, витрати склали 1 321 гривня 46 копійки. Оскільки такі витрати документально підтверджені суду, тому їх слід стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - залишити зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 1 321 (одна тисяча триста двадцять одна) гривню 46 копійки документально підтверджених витрат на залучення експерта в дохід державного бюджету.

Заходи забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , а саме запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1