КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суд міста Києва від 21 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Оболонського районного суд міста Києва від 21 листопада 2022 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 12 років.

Згідно з вироком суду, 04 березня 2022 року близько 23.00 години, ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із цивільною дружиною ОСОБА_9 та малолітньою дитиною ОСОБА_10 . Перебуваючи вказаною адресою, у кімнаті між ОСОБА_7 і ОСОБА_9 виник конфлікт, в результаті чого у ОСОБА_7 , виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_7 взяв з кухні кухонний ніж, та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої і бажаючи їх настання у виді смерті, умисно, наблизившись до ОСОБА_9 , наніс їй правою рукою два удари ножем в область грудної клітини зліва. Після чого, ОСОБА_7 побачив, що ОСОБА_9 виявляє ознаки життя та рухається, продовжив реалізовувати свій злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 , підійшов до останньої, та наніс ще один удар ножем в область грудної клітини зліва. Після цього, ОСОБА_7 взяв горючу речовину та облив нею диван у кімнаті, частина речовини потрапила на одяг ОСОБА_9 , та підпалив, а в подальшому покинув місце вчинення злочину разом із малолітньою дитиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді: колото-різаного проникаючого у грудну порожнину поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням лівої легені, серця та легеневої артерії; колото-різаного поранення на передній поверхні лівої половини грудної клітини та колото-різане поранення на передній поверхні правої половини грудної клітини; різаної рани на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу; синець на обличчі; опікові рани на передній поверхні грудної клітини та живота, на передній поверхні нижньої третини обох гомілок. Від тілесних ушкоджень у виді проникаючого у грудну порожнину поранення лівої половини грудної клітини з ушкодженням лівої легені, серця, яке супроводжувалось крововтратою та розвитком поліорганної недостатності, як тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у КНП "Київська міська клінічна лікарня № 1".

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у виді позбавлення волі строком 7 років.

Захисник вважає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до неправильно призначеного ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, та за своїм видом є явно несправедливим через суворість.

Апелянт зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що у обвинуваченого, окрім сина ОСОБА_10 , є ще двоє малолітніх дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких він утримує.

Окрім того, обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав те, що обвинувачений дав суду послідовні показання скоєного ним правопорушення, сприяв з`ясуванню судом обставин справи. Проте, така пом`якшуюча обставина сама по собі існувати не може, оскільки стоїть в причинному зв`язку з повним визнанням вини у скоєному правопорушенні з боку обвинуваченого та активним сприянням розкриттю злочину на стадії як досудового слідства, так і суду.

Зокрема, на досудовому слідстві, обвинувачений одразу повідомив про подію правопорушення осіб, які затримували його, надав згоду на проведення огляду місця події в квартирі, брав участь у слідчому експерименті, де детально розказав про скоєне ним правопорушення, неодноразово надавав показання слідчому про обставини правопорушення, надав всю необхідну інформацію експерту під час проведення судово-психіатричної експертизи. Вищезазначені докази були покладені судом в обвинувальний вирок.

Таким чином, суд, на думку захисника, повинен був визнати обставинами, які пом`якшують покарання й інші обставини, зокрема, те, що обвинувачений повністю визнав себе винним та активно сприяв розкриттю злочину, чого суд, всупереч вимогам ст. 65 КК України, не зробив, хоча повинен був це зробити для ухвалення справедливого рішення.

Посилаючись на пояснення свідка ОСОБА_13 , яка є рідною матір`ю потерпілої, про те, що вона не має будь-яких претензій до обвинуваченого та просила суд не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі, захисник зазначає, що суд мав врахувати ставлення свідка до обвинуваченого, відсутність конфлікту та будь-яких претензій до обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого ч. 1 ст. 115 КК України в апеляції захисника не заперечуються.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, має малолітню дитину, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, раніше не судимий. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав те, що обвинувачений дав суду послідовні показання щодо скоєного ним злочину та сприяв з`ясуванню судом обставин справи, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину щодо особи, з якою обвинувачений перебував у сімейних відносинах.

Врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначене ОСОБА_7 судом покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд врахував обставини, які пом`якшують покарання, на які посилається в апеляції захисник, відтак колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляції про те, що судом не враховані зазначені обставини.

При цьому доводи захисника про наявність такої обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є неспроможними, з огляду на те, що вказані обставини також були предметом розгляду судом першої інстанції та у вироку зазначені мотиви, якими керувався суд, вважаючи, що така обставина, як щире каяття у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 відсутня.

Так, згідно з вироком суд врахував, що обвинувачений хоча і зазначає, що шкодує, водночас вважає, що вбивство потерпілої було правильним за тих обставин, і що він мав це зробити, а тому така позиція обвинуваченого не давала суду підстав для висновку, що обвинувачений дійсно розкаявся.

Твердження захисника про те, що суд не врахував позицію свідка ОСОБА_13 щодо призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, не заслуговує на увагу, позаяк така думка свідка, яка є матір`ю потерпілої, не може бути достатньою підставою для пом`якшення покарання, призначеного ОСОБА_11 , з урахуванням обставин провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину та даних про його особу.

З таких же підстав не може бути пом`якшено покарання, призначене ОСОБА_11 вироком суд першої інстанції та обставина, що він є батьком трьох малолітніх дітей.

При цьому посилання захисника на те, що малолітні діти були на утриманні обвинуваченого ОСОБА_11 матеріалами кримінального провадження не підтверджується.

Отже, колегія суддів, погоджуючись з висновком, викладеним у вироку, щодо виду та розміру покарання, призначеного ОСОБА_7 , вважаючи, що доводи захисника про наявність підстав для пом`якшення покарання не заслуговують на увагу, не убачає підстав для зміни вироку Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Вирок Оболонського районного суд міста Києва від 21 листопада 2022 року, яким ОСОБА_14 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1]Справа № 756/5727/22

Провадження № 11-кп/824/777/2023 КК: ч. 1 ст. 115

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_15

Доповідач ОСОБА_1