Справа № 128/2211/20
Провадження №11-кп/801/1065/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000061, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 22.01.2020 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Медвежа Дрогобицького району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2023 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції 2015, 2018 р.), та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави.

Вирішено питання про долю речових доказів.

Вироком установлено, що ОСОБА_9 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, 22.01.2020 близько 12 години 23 хвилин, перебуваючи на 378 кілометрі автомобільної дороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, а саме в селі Якушинці Вінницького району Вінницької області, висловив пропозицію службовим особам - поліцейському взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 та поліцейському взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_11 про надання неправомірної вигоди в сумі 200 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 та поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядовим поліції ОСОБА_11 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, відповідно до Дислокації сил та засобів роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області в складі екіпажу автопатруля «Юнкер - 1010» та за допомогою лазерного пристрою вимірювання швидкості «Тrucam» № 000303 здійснювалася перевірка дотримання швидкісного режиму учасниками дорожнього руху на 378 кілометрі автомобільної дороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград- Знам`янка, а саме в селі Якушинці Вінницького району Вінницької області.

У ході вищевказаної перевірки, 22.01.2020 близько 12 години 20 хвилин поліцейським ОСОБА_10 виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на двадцять кілометрів на годину, вчинене водієм автомобіля марки «Volvo» моделі «FH 13.460», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , у зв`язку із чим інспектором здійснено зупинку зазначеного автомобіля.

У подальшому, поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 було роз`яснено ОСОБА_9 причину зупинки автомобіля та запропоновано надати водійське посвідчення та технічний паспорт на транспортний засіб, для розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В подальшому, поліцейськими роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, оформлювались матеріали про адміністративне правопорушення та в цей час ОСОБА_9 , знаходячись в салоні зупиненого автомобіля усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду, тим самим здійснивши пропозицію надання такої вигоди з метою уникнення відповідальності та не складення протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, ОСОБА_9 , знаходячись неподалік свого автомобіля, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, запропонував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 200 грн., з метою уникнення відповідальності та не складення протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Дії ОСОБА_9 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні - Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2023 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд призначив покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 369 КК України в редакції Закону від 2015 та 2018 років. Натомість з огляду на положення ст. 4, 5 КК України таке покарання мало бути призначено в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015, оскільки наступні зміни, внесені Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 погіршували становище особи.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просив задовольнити в повному об`ємі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки такі зміни не погіршують становища обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи ж апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Як убачається з вироку, суд першої інстанції визнав винуватим та призначив ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України в редакції 2015, 2018 років.

Однак відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Також за змістом ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. При цьому закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

До статті 369 КК України в різний час вносились зміни, в тому числі Законами України № 770-VIII від 10.11.2015 та № 2617-VIII від 22.11.2018.

Діяння, за яке засуджено ОСОБА_9 , вчинено ним 22.01.2020, тобто на момент вчинення злочину стаття 369 КК України буда чинною в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015.

Водночас наступним Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 були внесені зміни, які погіршують становище особи в частині призначення покарання, через що призначення покарання за цим законом на даний час порушує принципи, визначені ч. 2 ст. 5 КК України.

Таке неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 409, 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення (вироку).

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні - прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 11 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000061, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 22.01.2020 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку про призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції 2015, 2018 років).

Вказати в резолютивній частині вироку про призначення ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України (в редакції Закону України № 770-VIII від 10.11.2015) у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: