Справа № 367/4160/22
Провадження №1-кп/367/405/2023
УХВАЛА

Іменем України

12 травня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2022 року за № 0000463 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, -

встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області з Київської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2022 року за № 0000463 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в відкритому судовому засіданні, зазначивши, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання осіб, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, посилаючись на те, що всупереч вимогам ст.291 КПК України, у обвинувальному акті відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин справи стосовно кожного обвинуваченого, а також відсутня правова кваліфікація дій кожного обвинуваченого окремо. Також, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення містить посилання на протиправні дії інших осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що порушує принцип презумпції невинуватості, при цьому, відсутні відомості щодо виділення провадження відносно цих осіб у окреме провадження, або інформація про наявність щодо вказаних осіб прийнятого судового або процесуального рішення.

Обвинувачений ОСОБА_6 , а також обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 , підтримали заявлене захисником ОСОБА_4 клопотання.

Прокурор заперечив щодо заявленого захисником клопотання, вказуючи, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, зміст обвинувачення в обвинувальному акті прокурором викладено саме в такому обсязі, який він вважає вірним і доведеним доказами в ході досудового розслідування, ні виклад фактичних обставин справи, ні формулювання обвинувачення не містить конкретних посилань на причетність до вчинення кримінального правопорушення будь-яких інших осіб, а тому не може розглядатись як порушення принципу презумпції невинуватості.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).

Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Всупереч вимогам ст. 291 КПК України, у обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, викладено одночасно щодо обох обвинувачених, а не щодо кожного обвинуваченого окремо.

Згідно із п.13 ч.3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Як видно із викладеного у обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 реалізували спільний злочинний умисел, однак, не вказано, коли виник даний умисел у обвинувачених, у чому саме полягав та на що саме був спрямований злочинний умисел. Також, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазначається, що ОСОБА_6 виконував свою роль, яку заздалегідь обговорено із ОСОБА_7 , однак не вказується, в чому саме полягали ролі обвинувачених.

Також, не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що в порушення вимог наведених ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України та п. 2 ст. 6 Конвенції при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено посилання на дії інших осіб, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а саме вказується про неправомірність дій ОСОБА_8 щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення без дотримання норм законодавства, зазначається про дії ОСОБА_9 , який повідомив ОСОБА_11 про необхідність зустрічі із ОСОБА_7 з приводу непритягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності, також, зазначається про дії ОСОБА_10 , який був присутній під час розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а також під час розмови ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Таким чином, фактично в даному обвинувальному акті викладено обставини вчинення неправомірних дій іншими особами як окремо так і спільно із обвинуваченими, які не є обвинуваченими по даному провадженню, відсутні й відомості про виділення провадження відносно цих осіб в окреме провадження, або інформація про наявність щодо них прийнятого процесуального рішення або судового, що є порушенням також вимог ст.ст. 291, 337 КПК України.

Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.

Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2022 року за № 0000463 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, - прокурору для усунення зазначених вище недоліків.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 3, 291, 314, 315, 372, 376 КПК України, суд,- постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2022 року за № 0000463 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1