Справа номер 521/8916/23
Номер провадження 1-кп/521/1387/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000106 від 21.012023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Миколаївка, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, офіційно працевлаштованого водієм ТОВ «Союз Кондитер», маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 ,зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21 січня 2023 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, допустив порушення вимог п.п. 2.3.6, 13.1, 13.3 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

п 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 13.1 «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;

п. 13.3 «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху».

Порушення виразились в тому, що 21 січня 2023 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи в світлий час доби, технічно справним автомобілем «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в м. Одесі по асфальтобетонному, сухому покриттю проїжджої частини вул. Героїв Крут з боку вул. Івана та Юрія Лип в напрямку вул. Космонавтів, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, напроти будинку № 15 по вул. Героїв Крут, під час об`їзду перешкоди - припаркованого автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився в смузі його руху, не переконався, що це не створить небезпеки для дорожнього руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась біля переднього лівого крила автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритих переломів правої лонної та правої сідничної кісток із задовільним станом уламків, які по своєму характеру не були небезпечними для життя, викликали тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995р., відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, а також просив суд застосувати до нього міру покарання не пов`язану з позбавленням волі та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки він працює водієм.

Представник потерпілої сторони виказала думку щодо покарання на розсуд суду.

Суд дійшов висновку, ураховуючи думки учасників кримінального провадження, що визнання вини ОСОБА_4 відповідає фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками кримінального провадження не оспорюються, тому, відповідно до ч.3ст. 349 КПК України, дослідження доказів, окрім характеризуючих даних обвинуваченого, вирішення питання речових доказів, витрат, пов`язаних з проведенням експертиз, вирішує за недоцільне.

При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів в добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України є доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з вимогами ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, якій відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, те що він щиро розкаюється, вину визнав в повному обсязі, раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі, та застосувати до обвинуваченого вимоги ст. ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з санкції частини 1 ст. 286 КК України вона містить як основне покарання у виді обмеження волі так і додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Частиною 6 ст. 368 КПК України передбачено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд колегією суддів судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 02 вересня 2020 року у справі № 61/22398/17 зазначив, що звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за ст.75 КК не допускається. Враховуючи, що ч.1 ст.75 КК передбачає звільнення від відбування лише основного покарання, натомість звільнення від призначеного судом додаткового покарання не допускається, відсутність у резолютивній частині вироку суду першої інстанції вказівки на те, що на підставі ст.75 КК Особу 1 звільнено від відбування лише основного покарання, не можна визнати як правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, суд застосовує вимоги ст. 75 КК України лише до основного покарання у виді обмеження волі, а до додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років вимоги ст. 75 КК України не застосовується.

Пленум Верховного Суду України неодноразово звертав увагу на те, якщо виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, то судам не слід направляти таких осіб в місця позбавлення волі.

Щодо наявності підстав для застосування положень статті 69 КК України суд дійшов наступних висновків.

За ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Частина 2 статті 69 КК України регламентує, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 4 ст. 52 КК, за одне кримінальне правопорушення може бути призначено лише одне основне покарання, передбачене в санкції частині статті. Разом із тим, до основного покарання може бути приєднане одне чи кілька додаткових покарань у випадках та порядку, передбачених цим Кодексом.

Тобто, з вищевикладеного убачається, що ч. 1 ст. 69 КК України може бути застосована лише при призначенні особі основного виду покарання, а ч. 2 надає суду можливість не призначати особі додаткове покарання, яке є обов`язковим, проте за винятком вищевикладеного випадку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.03.2023 р. по справі 185/1030/22, провадження № 521-3134км22.

Враховуючи викладене, підстав застосувати до обвинуваченого вимоги ч. 2 ст. 69 КК України у суду відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати - документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме за проведення:

-автотехнічної експертиза технічного стану, вартістю 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять ) гривень 84 копійок;

-автотехнічної експертиза технічного стану, вартістю 1911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять ) гривень 84 копійок;

- транспортно-трасологічної експертиза механізму ДТП, вартістю 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять ) гривень 80 копійок;

-автотехнічної експертиза обставин ДТП, вартістю 1433 (тисяча чотириста тридцять три) гривні 88 копійок.

Процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 7647 (сім тисяч шістсот сорок сім) гривень 36 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та до набрання вироку законної сили суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один )рік.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Застосувати до ОСОБА_4 вимоги ст. 75 КК України лише до основного покарання у виді обмеження волі, а до додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік вимоги ст. 75 КК України не застосовувати. .

Відповідно до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 7647 (сім тисяч шістсот сорок сім) гривень 36 копійок.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2023 року скасувати.

Речові докази:

-автомобіль марки «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «Porshe Cayene» д.н.з. НОМЕР_3 , які були тимчасово вилучені підчас проведення огляду місця події, та перебувають на відповідальному зберіганні у власників - залишити останнім

-виписку № 110 на 4 арк.,консультативний висновок № 306246 на 2 арк., опис рентгенологічного дослідження кісток тазу з кульшовим суглобом на 1 арк.,опис кісток тазу на 1 арк., консультація хірурга на 1 арк. КТ органів грудної клітини., КТ Органів сечовидільної системи 2 арк., протокол комп`ютерної томографії органів брючної полосаті, КТ знімок - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1