Справа №127/2756/23
Провадження №1-кп/127/82/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000009, які надійшли з Вінницької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 07.01.2023 близько 15 години знаходився поряд з будинком № 52 по вул. Келецька у м. Вінниця, де помітив раніше незнайомого ОСОБА_4 , якого безпричинно почав нецензурно ображати. В цей час, потерпілий ОСОБА_4 побоюючись за своє життя та здоров`я та з метою уникнення конфлікту попрямував до АЗС «SHELL», що розташована за адресою: вул. Келецька, буд. 52-А, м. Вінниця.

В подальшому, ОСОБА_6 попрямував за потерпілим та біля АЗС «SHELL», розташованою за вищезазначеною адресою наздогнав ОСОБА_4 .

Знаходячись в торговій залі АЗС «SHELL» ОСОБА_6 , поводячи себе зухвало, грубо порушуючи громадський порядок, тобто систему суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі, в присутності персоналу автозаправної станції, а саме: ОСОБА_7 .. ОСОБА_8 , з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи, наніс один удар правою рукою в область голови ОСОБА_4 від нанесення якого потерпілий відійшовши в бік, втратив рівновагу та впав на підлогу. В цей час, до нього підійшов ОСОБА_6 та продовжуючи свої хуліганські дії почав шарпати потерпілого за верхній одяг, при цьому продовжуючи виражатись в його сторону нецензурною лайкою.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, виражаючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, ОСОБА_6 виштовхав тримаючи за верхній одяг ОСОБА_4 на господарський двір АЗС, поваливши його на землю, де наніс йому шість ударів руками та ногами по різним частинам тіла.

Після цього, взявши в руки лопату з дерев`яним держаком та полотном червоного кольору та наніс нею один удар в область голови ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії. які супроводжувались нецензурною лайкою, шарпаючи за одяг потерпілого, продовжив наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла потерпілого. Після чого, потерпілий вирвавшись від ОСОБА_6 забіг до приміщення АЗС «SHELL» та залишив місце події.

Згідно висновку експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 19, від 12.01.2023, у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців - на волосистій частині голови в лобно-тім`яній ділянці зліва, в тім`яно-потиличній ділянці зліва, в лобній ділянці зліва, в орбітальній ділянці з переходом на виличну, щічну та підборідну ділянки зліва; крововилив та садно на слизовій верхньої губи з переходом на слизову лівої щоки, рана на долонній поверхні правої кисті. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_4 належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від травматичної дії тупого твердого предмета, давністю утворення відповідають терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 07.01.2023.

В судовому засіданні представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з угодою про примирення, укладеною між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачений відшкодував потерпілому частину завданої шкоди в сумі 40 000,00 грн., іншу частину шкоди у сумі 40 000 грн. обвинувачений відшкодовує потерпілому у строк до 15 лютого 2024 року, шляхом перерахування поштовим переказом на ім`я потерпілого. Сторони домовились про призначення обвинуваченому покарання у вчинені кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 296 КК України у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав угоду про примирення, просив її затвердити.

Потерпілий в судовому засіданні повідомив, що з приводу міри покарання та строків повернення шкоди погоджується, просив суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти затвердження угоди про примирення, вважає що угода укладена з порушенням вимог чинного законодавства. Доповнив, що обвинуваченим вчинено злочин проти громадського порядку та моральності, тому затвердження таких угод не допускається.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження вважає, що в затвердженні угоди необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, угода про примирення укладається між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень, зокрема, відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК.

Також, пунктом 19 даної Постанови визначено, що затвердження угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XII «Злочини проти громадського порядку та моральності».

Крім того, судом досліджено зміст та умови угоди про примирення обвинуваченого з потерпілими, а також враховано висновки, викладені в п.12 вищевказаної Постанові, де зазначено, що сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання. Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: положення пунктів 12, ч. 1 ст. 65 КК України у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.

Крім того, в угоді про примирення не враховано усі дані про особу ОСОБА_6 , що мають значення для визначення покарання, тобто не в повній мірі враховано особу обвинуваченого та узгоджено міру покарання у виді штрафу, яке на переконання суду явно не відповідає інтересам суспільства через м`якість визначеного угодою покарання, оскільки на думку суду така міра покарання не може досягти мети його застосування, визначеної в положеннях ч.2 ст. 50 КК України щодо ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про неможливість затвердження угоди про примирення, укладеної 30 травня 2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000009 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2023 року, а тому вважає за необхідне відмовити в затвердженні вказаної угоди, а судовий розгляд кримінального провадження слід продовжити відповідно до вимог положень ч.7 ст. 474 КК України у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 372, 395, 468, 471, 474 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

В затвердженні угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 відмовити.

Розгляд кримінального провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: