ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5861/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/179/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.286 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Збараж, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 .

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язано ОСОБА_7 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_10 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку з лікуванням в розмірі - 117614,20 грн, на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 5880,71 грн, на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 300000 грн., на відшкодування упущеної вигоди в розмірі - 12828,31 грн, на відшкодування правової допомоги в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди - 300000 грн. Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_12 на відшкодування моральної шкоди - 300000 грн. Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 , ОСОБА_12 витрат на правову допомогу в розмірі 20000 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_13 майнової шкоди у зв`язку з лікуванням в розмірі - 9721,55 грн, на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 487 грн, витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 300000 грн та витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_12 на відшкодування матеріальних витрат в розмірі - 130000 грн, моральної шкоди в розмірі - 6500 грн, витрат на правову допомогу у розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_12 , матеріальну шкоду в розмірі - 149423,10 грн, моральну шкоду в розмірі - 300000 грн та витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_14 на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 130000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_14 на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 178538,49 грн та на відшкодування моральної шкоди в розмірі 110000 грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2021 (№607/226/21) на автомобіль марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 та номерні знаки НОМЕР_1 , після набрання вироку законної сили.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2021 (№607/228/21) на автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , після набрання вироку законної сили.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.01.2021 (№607/224/21) на автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 , після набрання вироку законної сили.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішено.

Згідно вироку 31 грудня 2020 року о 15 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_7 , керував технічно справним автомобілем марки «DАСІА LOGAN» р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, 2006 року випуску, і рухався з двома пасажирами без вантажу автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» від м. Збараж в напрямку м. Тернопіль.

Під час руху, водій ОСОБА_7 , не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР України) та не переконався, що будь-яка зміна напрямку руху його транспортного засобу буде безпечною та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися, чим порушив п. 10.1 та п. 10.3 ПДР України.

Так, на ділянці вказаної автомобільної дороги, в частині 316 км + 260 м, що в межах с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, обвинувачений ОСОБА_7 , рухаючись в правій крайній смузі руху в напрямку м. Тернопіль, в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення поняття «дати дорогу») та п.п. 10.1, 10.3 ПДР України у разі перестроювання не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися та здійснив виїзд на крайню ліву смугу руху в напрямку м. Тернопіль для здійснення обгону автомобіля, що рухався попереду в попутному із ним напрямку, де допустив зіткнення із легковим автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у салоні автомобіля один та рухався із більшою швидкістю в попутному напрямку по крайній лівій смузі руху в напрямку м. Тернопіль та мав перевагу у русі.

Внаслідок зіткнення автомобіля марки «DАСІА LOGAN» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 із легковим автомобілем «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_14 , останній змінив напрямок руху та виїхав на зустрічну смугу для руху в напрямку м. Кременець, на якій в цей момент рухався легковий автомобіль марки «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_15 , в салоні якого перебувало двоє дорослих пасажирів та двоє малолітніх дітей та відбулось зіткнення. Окрім того, автомобіль марки «DАСІА LOGAN» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , внаслідок зіткнення із автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_14 , змінив напрямок руху та виїхав на зустрічну смугу для руху в напрямку м. Кременець, де також зіткнувся із автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_15 .

Внаслідок викладеного і в порушення вимог ч.1 п. 1.5, п.п. 10.1, 10.3 ПДР України водій ОСОБА_7 , який не повинен створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: травми правого кульшового суглоба у вигляді вивиху стегнової кістки, закритого перелому 5-ї п`ясткової кістки лівої кисті, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; пасажиру автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого субкапітального перелому шийки правої стегнової кістки та правої вертлюгової впадини зі зміщенням, які належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; пасажиру автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: вивиху правої стегнової кістки, закритого перелому дистального метаепіфізу (нижнього кінця) правої променевої кістки, закритий крайовий, перелом основи першої п`ясткової кістки правої кисті з підвивихом її назад, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Зазначені вище порушення ПДР України водієм ОСОБА_7 перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянню середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційних скаргах:

ПАТ НАСК Оранта просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року в частині задоволених цивільних позовів ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 до ПАТ НАСК Оранта змінити. Відмовити ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в задоволенні цивільних позовів про стягнення грошових коштів та витрат на правову допомогу з ПАТ НАСК Оранта в повному обсязі. Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , ПАТ НАСК Оранта про стягнення витрат понесених у зв`язку з лікуванням, моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково. Стягнути з ПАТ НАСК Оранта в користь ОСОБА_10 2489,25 грн. витрат понесених у зв`язку з лікуванням, 124,46 грн. моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 20000 грн. витрат на правничу допомогу кожному, що в сумі становить 60000 грн. В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не залучив в якості цивільного відповідача та/або співвідповідача ПАТ НАСКОранта і не направив на її адресу копії позовних заяв із додатками і не надано строк для подачі відзиву, судової повістки чи будь-якого іншого процесуального документа, чим позбавив фактичної можливості приймати участь в судових засіданнях у даній справі з метою реалізувати свої права та обов`язки передбачених нормами КПК України, щодо захисту своїх прав та інтересів.

Також зазначає, що цивільними позивачами ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 не зазначено яким чином, коли і за яких обставин, а також не було надано суду жодного доказу щодо здійснення страховою компанією Оранта порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Крім того вважає, що позовна заява подається особою звільненою від сплати судового збору відповідно до ч.4 ст.175 ЦПК України, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Також зазначає, що цивільні позивачі ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 у своїх цивільних позовах про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зазначили у додатках №8, №10, №13, що було долучено копію полісу обов`язкового страхового цивільно-правової відповідальності № АР8812313, однак при цьому було долучено лише копію витягу із сайту Моторо-транспортного бюро України на певну дату із розділу Перевірка чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ, який не є полісом та не містить усіх відомостей що має мати поліс.

Звертає увагу суду на те, що адвокат ОСОБА_9 , яка діє від імені гр. ОСОБА_10 не надіслала цивільний позов про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та упущеної вигоди із додатками страховій компанії Оранта про що свідчить фіскальний чек № від 05.07.2022 року (а.с. 56) оскільки конверт важив лише 20 грам.

Також вказує, що адвокатом ОСОБА_9 , яка діє від імені гр. ОСОБА_13 , не було надіслано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди із додатками страховій компанії Оранта, так як вбачається із додатків було долучено фіскальний чек, який був зазначений адвокатом до примірника цивільного позову гр. ОСОБА_10 .

Також вважає, що задоволення позовних вимог ОСОБА_15 в частині стягнення матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 в розмірі 278223,10 грн., який дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП та задоволення цивільного позову ОСОБА_15 шляхом стягнення із ПАТ НАСКОранта в його користь 130000 грн. та стягнення із ОСОБА_16 149423,10 грн. матеріальної шкоди є незаконним, необгрунтованим та не відповідає вимогам ст.30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також зазначає, що згідно висновку експерта №СЕ-19/120-21/380-АВ від 12.01.2021 року встановлено, що ринкова вартість ТЗ «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 складає 278223,10 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей КТЗ складає 308870,49 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту КТЗ перевищує ринкову вартість автомобіля, відновлення КТЗ є економічно недоцільне, а тому в такому випадку вартість матеріального збитку прирівнюється до ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження.

Також вважає, що після набрання вироку законної сили ТЗ «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 було передано законному володільцю (цивільному позивачу) і своїм рішенням фактично визнав ту обставину, що власник даного автомобіля не згідний з тим, що його автомобіль є фактично знищеним і він може його відновити чи продати по запчастинах на користь третьої особи отримавши при цьому прибуток, а тому висновок суду про стягнення на користь цивільного позивача вартість автомобіля на час ДТП, а не різницю між вартістю цього автомобіля до та після ДТП, як це передбачено ст. 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також вказує на те, що в матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які звіти про оцінку та/або експертні висновки щодо визначення розміру залишків пошкодженого ТЗ «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 після ДТП.

Також вважає, що задоволення позовних вимог ОСОБА_14 в частині стягнення матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_3 в розмірі 308538,49 грн., який дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП та задоволення цивільного позову ОСОБА_14 шляхом стягнення із ПАТ НАСКОранта в його користь 130000 грн. та стягнення із ОСОБА_16 178538,49 грн. матеріальної шкоди є незаконним, необгрунтованим та не відповідає вимогам ст.30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також вважає, що суд своїм рішенням передав ТЗ «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_3 законному володільцю (цивільному позивачу) і фактично визнав ту обставину, що власник даного автомобіля не згідний з тим, що його автомобіль є фактично знищеним і він може його відновити чи продати по запчастинах на користь третьої особи отримавши при цьому прибуток, а тому висновок суду про стягнення на користь цивільного позивача вартість автомобіля на час ДТП, а не різницю між вартістю цього автомобіля до та після ДТП, як це передбачено ст. 30 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також вказує на те, що в матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які звіти про оцінку та/або експертні висновки щодо визначення розміру залишків пошкодженого ТЗ «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_3 після ДТП.

Також вважає, що задоволення позовних вимог ОСОБА_10 та стягнення із ПАТ НАСКОранта в її користь відшкодування витрат пов`язаних із лікуванням в розмірі 117614,20 грн., моральної шкоди 5880,71 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн. є незаконним, необгрунтованим та винесеним із порушенням норм процесуального права.

Також звертає увагу на те, що встановлений ОСОБА_10 діагноз та рекомендації лікарів, зазначені у медичних документах, які долучені до справи, а також із долучених копій чеків вбачається, що позивачка документально підтвердила витрати на придбання медичних засобів лише у розмірі 2489,25 грн. до яких входить: чек №б/н від 31.12.2020 року на суму 1527,25 грн., фіскальний чек №547111 від 31.12.2020 року на суму 687,50 грн., фіскальний чек №ПБ 50011568 від 03.01.2021 року на суму 275 грн., остальні фіскальні чеки згідно висновку лікаря Управління медичної асистансу ТОВ Гарант-АСІСТАНС не відносяться до рекомендацій та лікування паталогічного стану хворої із діагнозом визначеним лікарями КНП Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги.

Також вказує на те, що інші копії фіскальних чеків включені до сукупної суми витрат вони є не деталізовані і нечитабельні.

Також звертає увагу на те, що подана адвокатом ОСОБА_9 на електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду заява про збільшення позовних вимог в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України від 01.02.2023 року, а також клопотання про долучення доказів від 01.02.2023 року у переліку додатків відсутні докази (фіскальний чек із описом вкладення), щодо підтвердження направлення ПАТ НАСКОранта згаданих документів.

Також вважає, що усі витрати на правову допомогу, які згідно норм кримінального процесуального законодавства є процесуальними витратами, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2023 року змінити зменшивши суми, які підлягають стягненню з ОСОБА_7 , а саме:

в частині стягнення матеріальних збитків, до розміру різниці між вартістю транспортних засобів до та після дорожньо-транспортної пригоди;

в частині стягнення моральної шкоди відмовити у задоволенні цивільних позовів повністю;

в частині стягнення витрат на правову допомогу зменшивши їх до таких, що будуть відповідати критерію їх дійсності, необхідності та розумності їхнього розміру.

Судові витрати покласти на цивільних позивачів.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_10 не надала суду жодного доказу, який би підтвердив, що їй було завдано моральну шкоду так і обгрунтований розмір, який вона просила стягнути у сумі 300000 грн.

Також вказує, що долучена частина чеків дійсно вказує на придбання нею лікарських товарів, а частина чеків є нечіткими і дослідити їх зміст є неможливо.

Також вважає, що куплені ОСОБА_10 лікарства та медична техніка повинна бути прописана чи рекомендована лікарем, який здійснював стаціонарне та амбулаторне лікування та підтверджуватися відповідними медичними документами зі всіма необхідними реквізитами, визначених для таких документів.

Захисник звертає увагу на те, що жодних доказів отримання моральної шкоди неповнолітніми дітьми ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не надано а подано лише довідки про те, що діти зверталися до травмпункту.

Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_13 не надала суду жодних доказів про понесення нею моральної шкоди, позбавлення можливості ведення домашнього господарства, договору купівлі-продажу худоби, зайняття підприємницькою діяльністю та отримання доходу від ведення сільського господарства, а також що лікування її було тривалим.

Також звертає увагу на те, що Виписка №42 із медичної карти амбулаторного хворого (т.1 а.с.71) у ній відсутні реквізитів, встановлених для медичних документів такого типу, кутового штампу медичного закладу, який його видав, печатки лікаря чи медичного закладу, якою скріплюється підпис лікаря в кінці документу.

Також вказує, що у матеріалах справи відсутні докази звертання ОСОБА_13 до психологів і їх висновки.

Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_14 не надав суду доказів понесення ним моральної шкоди та оцінки такої шкоди, також матеріали справи не містять доказів тривалого перебування на амбулаторному лікуванні, висновків відповідних спеціалістів про те, що внаслідок отримання травм погіршився його стан здоров`я (саме після закінчення і відновлення), а також звернення ним до психологів та психіатрів та отримання відповідних висновків, щодо наявності/відсутності психологічної та психічної травми, психічних змін і психоневрологічних розладів про які ним зазначено.

Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_15 не надав суду доказів понесення ним моральної шкоди та оцінки такої шкоди.

Захисник вказує на те, що судом при визначенні розміру суми, яку необхідно стягнути із скаржника у рахунок відшкодування заподіяної цивільним позивачам моральної шкоди не обґрунтував мотивів, якими він керувався при прийнятті такого рішення.

Також вважає, що не враховано його майновий стан, який на момент розгляду справи він не працював, здійснював догляд за дідусем, його стан здоров`я (замкнута поведінка, яка викликана внутрішніми переживаннями після ДТП, усвідомленням його необережних дій, від яких могли загинути люди та батьки, які перебували з ним в автомобілі, та знищений автомобіль, який належав його мамі).

Також зазначив, що судом не було врахованого і застосовано пом`якшуючу обставину щире каяття та визнання вини, при визначенні сум, які були стягненні з ОСОБА_7 .

Адвокат вважає, що враховуючи ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, для визначення реальної вартості суми відшкодування, яка повинна бути відшкодована ОСОБА_14 та ОСОБА_17 повинен був призначити судову експертизу оцінки вартості транспортного засобу після ДТП, а після завершення такої експертизи, присудити цивільним позивачам, з урахуванням наявності страхового полісу у Скаржника, суму стягнення у вигляді різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Також вважає, що реальна сума матеріальних збитків є значно нижчою ніж призначена до стягнення судом. А також судом присуджено до стягнення на користь цивільних позивачів повну вартість їх автомобілів до ДТП, частина якої повинна бути стягнута з ПАТ НАСК «Оранта», а інша - з ОСОБА_7 .

Також звертає увагу що, вартість матеріальних збитків, завдана ОСОБА_14 та ОСОБА_17 не доведена.

Також звертає увагу, що поданий цивільний позов ОСОБА_15 в інтересах дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підписаний ним 04.07.2022 року (т.1 а.с.57), ще до того як у нього виникли процесуальні повноваження. А тому вважає, що даний позов підписаний особою яка не має права її підписувати, та відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України позовна заява повертається.

Захисник звертає увагу на те, що витрати на правову допомогу, яку надавав адвокат ОСОБА_9 цивільним позивачам ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_15 в інтересах його дітей є завишені та підлягають зменшенню, оскільки всі позови та обгрунтування підстав для стягнення моральної шкоди, доводи, формулювання та посилання на судову практику є аналогічними, а також складені акти є однотипними і у всіх них зазначається одинаковий обсяг робіт.

У відзиві на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року залишити без змін. Судові витрати покласти на апелянта та стягнути на користь ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 по 20000 грн. кожному.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_10 обґрунтовує моральну шкоду тим, що свідомості не втрачала, бачила бите скло, водія який міцно тримався за кермо і дітей які кричали, пережила страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичного болю, постійно перебувала у стані стресу, психологічного виснаження та зазнала фізичних мук.

Також вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди повинно враховуватись перенесені потерпілим фізичний біль від завданих тілесних ушкоджень, моральні страждання, зумовлені втратою працездатності через отримані травми, тривале лікування, втрата установленого способу життя, переживання через поведінку обвинуваченого у цих його стражданнях.

Також зазначає, що апелянтом не наведено обгрунтованих заперечень щодо розміру моральної шкоди окрім посилання на висновок експерта, який спростовується постановами Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі №372/4412/15-ц та від 22 липня 2022 року у справі №П/8114240/14.

Адвокат стверджує, що усі чеки надані ОСОБА_10 доводять придбання нею лікарських препаратів необхідних для лікування, оригінали чеків були надані суду для дослідження, у чеках роздрукованими банківськими терміналами вказано за яким призначенням та кому були оплачені кошти на лікування, а також усі лікарські препарати та медична техніка були рекомендовані лікарями, які здійснювали стаціонарне та амбулаторне лікування.

Адвокат звертає увагу щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_13 та зазначає наступне: після ДТП ОСОБА_13 страждала безсонням, майже рік не могла добре спати, стала дратівливою та перебувала у стані депресії, а також змінився її звичний режим та звички. Вона проживає у сільській місцевості, де вела домашнє господарства з чого отримувала пасивний дохід. Після моменту ДТП вона не могла займатися городництвом, так як під час ходьби та фізичних навантажень відчувала біль у стегні.

Також вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди повинно враховуватись перенесені потерпілим фізичний біль від завданих тілесних ушкоджень, моральні страждання, зумовлені втратою працездатності через отримані травми, тривале лікування, втрата установленого способу життя, переживання через поведінку обвинуваченого у цих його стражданнях.

Також зазначає, що апелянтом не наведено обгрунтованих заперечень щодо розміру моральної шкоди окрім посилання на висновок експерта, яки спростовується постановами Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі №372/4412/15-ц та від 22 липня 2022 року у справі №П/8114240/14.

Адвокат звертає увагу на такі докази щодо відшкодування матеріальної шкоди, ОСОБА_13 , а саме:

у висновку експерта №21 вказано, що внаслідок ДТП були виявлені тілесні ушкодження, які виникли в результаті контакту з тупим предметом імовірно при ударі об облаштування салону автомобіля під час ДТП, в час вказаний в постанові та медичній документації, який за ступенем тяжкості відносить до категорії середнього ступеню за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 21 добу;

згідно виписки №42 із медичної картки ОСОБА_13 перебувала у стаціонарі з 01.01.2021 року по 20.01.2021 року із діагнозом закритий переломозвих правого стегна. Після виписки були назначені лікувальні рекомендації;

згідно довідки №41 від 15.01.2021 року ОСОБА_13 знаходилася на стаціонарному лікуванні у Луцькій міській клінічній лікарні від 01.01.2021 року з діагнозом закритий переломо-вивих правого стегна;

згідно заключення від 04.01.2021 року візуалізується задній звих головки правої стегнової кістки з утворенням краєвого відламка. Перелом заднього краю кульшової западини з істотним зміщеним відламка. Виражені дегенеративно-дистрофічні зміни на рівні поперекового відділу хребта з проявами часткового анкілозу. На рівні тазової порожнини, заочеревинно, скупчення геморагічного компоненту;

згідно рахунку про оплату №О100000025 від 11.01.2021 року придбано набір металоконструкцій для остеосинтезу тазу у сумі 7770 грн.;

згідно відповіді на запит №338 від 02.08.2021 року адміністрації КНП Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги ОСОБА_13 знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 31.12.2020 року з діагнозом: закритий субкапітальний перелом шийки правої стегнової кістки, перелом вертлюгової впадини із зміщенням, забій правого стегна загальна сума 2021,55 грн.

Також звертає увагу, що ОСОБА_13 встановлено групу інвалідності, що зумовлено захворюванням, які отримані внаслідок ДТП.

Адвокат звертає увагу щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_15 та зазначає наступне: свідомості не втрачав, бачив побите скло, чув як кричали діти, пережив не людські страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичного болю, постійно перебував у стані стресу, психологічного виснаження та зазнав фізичних мук.

Також вказує, що ОСОБА_15 з моменту ДТП і до сьогодні не має можливості користуватися своїм автомобілем.

Також зазначає, що апелянтом не наведено обгрунтованих заперечень щодо розміру моральної шкоди окрім посилання на висновок експерта, який спростовується постановами Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі №372/4412/15-ц та від 22 липня 2022 року у справі №П/8114240/14.

Адвокат звертає увагу на такі докази щодо відшкодування матеріальної шкоди, ОСОБА_15 , а саме:

у висновку експерта №3 вказано, що у ОСОБА_15 виявлено садно правої скореневої ділянки волосистої частини голови, садна чола, поверхнева рана, крововилив під нігтьову пластину 2-го пальця кисті, садна обох колінних суглобів та лівої гомілки, які утворилися в наслідок травми у салоні автомобіля за наведених у постанові обставин ДТП;

комп`ютерної томографії, діагностичного центру МРТ від 08 січня №0118 додаткові пазухи зменшення в об`ємі та затемнення правого верхньощелепового синуса (синдром мовчазного синуса);

медичною довідкою про доставлення в приймальне відділення КНП ТУЛ ТОР ШМД з діагнозом струс головного мозку, забій шийного відділу хребта, ЗЧМТ.

Також вказує, що згідно Висновку експерта №СЕ-19/120-21/380-АВ та Акту виконаних робіт №234 від 31.12.2020 року ОСОБА_15 завдано матеріальну шкоду на суму 279423,1 грн.

Адвокат звертає увагу щодо відшкодування моральної шкоди щодо дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_11 інтереси як представляє батько ОСОБА_15 та зазначає наступне: свідомості не втрачали і пам`ятають весь жах, бачили бите скло, їхні переживання стали більшими, оскільки в автомобілі перебували їхній батько та бабуся.

Також зазначає, що апелянтом не наведено обгрунтованих заперечень щодо розміру моральної шкоди окрім посилання на висновку експерта, який спростовується постановами Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі №372/4412/15-ц та від 22 липня 2022 року у справі №П/8114240/14.

Адвокат звертає увагу щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазначає наступне, що цивільний позов задоволений, а від так витрати на правову допомогу підлягають стягненню з ОСОБА_16 та ПАТ НАСКОранта.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ НАСК Оранта - представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року залишити без змін. Судові витрати покласти на апелянта та стягнути на користь ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 по 20000 грн. кожному.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/5861/22 потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 пред`явили цивільний позов у даному кримінальному провадженні до ПАТ НАСК Оранта для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу, а тому з вищенаведеного вбачається, що ПАТ НАСК Оранта в межах даної справи перебувало в статусі цивільного відповідача.

Також зазначає, що в матеріалах справи містяться: фіскальний чек №6 від 05.07.2022 року (а.с. 56) АТ Укрпошта про відправлення рекомендованого листа на адресу ПАТ НАСК Оранта; телефонограми та повістки про виклик до суду.

Також зазначає, що ПАТ НАСК Оранта фактично визнає отримання цивільних позовів з додатками в межах даної справи, також визнає факт ознайомлення з їх змістом, і в матеріалах справи міститься підтвердження про надіслання.

Також вказує, що згідно п.6 ч.1 ст.5 ЗУ Про судовий збір позивачі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також вказує, що у полісі №АР 8812313 діючого на 31.12.2020 року зазначено модель транспортного засобу Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , страхова компанія назва ПАТ НАСКОранта, і у ньому відсутня інформація копія витягу із сайту Моторо-транспортного бюро України. Крім того, дана інформація підтверджує в якої страхової компанії застрахований даний автомобіль Dacia Logan д.н.з. НОМЕР_1 , і апелянтом не заперечується факт існування договору страхування.

Щодо доказів надіслання документів зазначає наступне: цивільні позови були подані в судовому засіданні; в матеріалах справи містяться фіскальні чеки від 05.07.2022 року (а.с.56) АТ Укрпошта про відправлення рекомендованого листа на адресу ПАТ НАСКОранта, а також містяться телефонограми та повістки суду щодо повідомлення страхової компанії про розгляд справи.

Щодо завданої матеріальної шкоди ОСОБА_10 у сумі 117614,20 грн. зазначає наступне що, згідно Висновку експерта №69 ОСОБА_10 31.12.2020 року поступила в КНП Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги з діагнозом вивих правої стегнової кістки та закритий відривний перелом великого вертлюга правої стегнової кістки; закритий перелом дистального метаепіфізу (нижнього кінця) правої променевої кістки та закритий крайовий перелом основи першої п`ясткової кістки правої кисті з підвивихом її назад; закрита черепно-мозгова травма струс головного мозку; параорбітальна гематома справа, садна правої щічної ділянки. Дані ушкодження утворились в салоні автомобіля під час ДТП.

Згідно листка непрацездатності потерпіла знаходилась на стаціонарі з 31.12.2020 року по 11.01.2021 року.

Вказує, що на лікування було витрачено 12364,20 грн.

Також вказує, що епікризом №1529 констатовано, що ОСОБА_10 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 18.12.2022 року по 22.12.2022 року. 31.12.2020 року отримала травму правого кульшового суглоба внаслідок ДТП. БШМД доставлена в травматологічне відділення ТМКЛШД. В подальшому лікувалася стаціонарно та амбулаторно.

Також зазначає, що дублікатом чеку від 23.12.2022 року, дата платежу 19.12.2022 року, сума переказу 105250 грн. призначення платежу оплата за товари медичного призначення.

Також зазначає, що висновок лікаря Управління медичної асистенсу ТОВ Гарант АСІСТАНС чинним законодавством не віднесено до джерела права, крім того даний висновок не долучено до апеляційної скарги, а тому відсутня можливість проаналізувати його зміст.

Моральну шкоду в сумі 300000 грн. обґрунтовує тим, що ОСОБА_10 свідомості не втрачала, бачила бите скло, водія який міцно тримався за кермо і дітей які кричали, пережила страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичний біль доводив до божевілля, постійно перебувала у стані стресу, психологічного виснаження та зазнала фізичних мук, порушенням нормальних стосунків з оточуючими людьми. Коли сусіди і знайомі запитували, що трапилося вона знову переживала весь жах заново.

Щодо завданої матеріальної шкоди ОСОБА_15 зазначає наступне що, внаслідок ДТП станом на 31.12.2020 року йому як власнику транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF» р.н. НОМЕР_2 завдана шкода може складати 278223,10 грн. Згідно Акту виконаних робіт №234 від 31.12.2020 року перевезення даного автомобіля після ДТП становить 1200 грн. Таким чином матеріальна шкода становить у розмірі 279423,10 грн.

Також вважає, що не заслуговують на увагу посилання апелянта про помилковість визначення розміру матеріальної шкоди, оскільки згідно вимог Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 на момент ДТП була застрахована в ПАТ НАСКОранта, згідно поліса № АР8812313, в якому зазначено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю/здоров`ю 260000 грн. за шкоду заподіяну майну 130000 грн. А тому вважає, що стягнена матеріальна шкода судом першої інстанції в сумі 130000 грн. відповідає вимогам вище вказаного закону.

Моральну шкоду в сумі 300000 грн. обгрунтовує тим, що ОСОБА_15 свідомості не втрачав, міцно тримаючись за кермо і пам`ятає увесь жах, бачив побите скло, та своїх дітей які сильно кричали, в автомобілі перебували крім дітей ще його матір. Також він пережив не людські страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичний біль доводив до божевілля, постійно перебував у стані стресу, психологічного виснаження та зазнав фізичних мук. Коли сусіди і знайомі запитували, що трапилося знову переживав весь жах заново.

Щодо завданої матеріальної шкоди ОСОБА_13 у сумі 9721,55 грн. зазначає наступне що:

згідно висновку експерта №21 вказано, що у ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження, субкапітальний перелом шийки правої стегнової кістки та правої вертлюгової впадини зі зміщенням. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті контакту з тупим предметом імовірно при ударі об облаштування салону автомобіля під час ДТП, в час вказаний в постанові та медичній документації, який за ступенем тяжкості відносить до категорії середнього ступеню за ознакою тривалого розладу здоров`я понад 21 добу;

згідно виписки №42 із медичної картки ОСОБА_13 направлена у стаціонар 01.01.2021 року з діагнозом закритий переломозвих правого стегна. Виписана із стаціонару 20.01.2021 року із лікувальними рекомендаціями хода з милицями без навантаження оперованої кінцівки до 80 днів, рентген контроль через 45-90 днів. Остеохард до по 1 т 2р/д2 місяці, амбулаторне лікування в сімейного лікаря поліклініки; ксексан 0,2 п/ш н р/д 14 днів.

згідно довідки №41 від 15.01.2021 року ОСОБА_13 знаходилася на стаціонарному лікуванні у Луцькій міській клінічній лікарні від 01.01.2021 року з діагнозом закритий переломо-вивих правого стегна;

згідно заключення від 04.01.2021 року візуалізується задній звих головки правої стегнової кістки з утворенням краєвого відламка. Перелом заднього краю кульшової западини з істотним зміщеним відламка. Виражені дегенеративно-дистрофічні зміни на рівні поперекового відділу хребта з проявами часткового анкілозу. На рівні тазової порожнини, заочеревинно, скупчення геморагічного компоненту.

згідно рахунку про оплату №О100000025 від 11.01.2021 року придбано набір металоконструкцій для остеосинтезу тазу у сумі 7770 грн.;

згідно відповіді на запит №338 від 02.08.2021 року адміністрації КНП Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги ОСОБА_13 знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 31.12.2020 року з діагнозом: закритий субкапітальний перелом шийки правої стегнової кістки, перелом вертлюгової впадини із зміщенням, забій правого стегна загальна сума 2021,55 грн.

Моральну шкоду в сумі 300000 грн. обґрунтовує тим, що ОСОБА_13 страждала безсонням, майже рік не могла добре спати, стала дратівливою та перебувала у стані депресії, а також змінився її звичний режим та звички. Вона живе в сільській місцевості, змушена була позбутися домашнього господарства від якого отримувала додатковий дохід, а також не змогла допомагати своїм дітям і внукам продуктами харчування, які проживають окремо в місті. Восени 2021 року не змогла займатися городництвом так як під час ходьби та інших фізичних навантажень відчувала значний біль у стегні, нозі. Після виписки проживала у свого сина, оскільки не могла вільно пересуватися і майже весь час лежала на ліжку.

Також вона пережила не людські страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичний біль доводив до божевілля, постійно перебувала у стані стресу, психологічного виснаження та зазнала фізичних мук. Коли сусіди і знайомі запитували, що трапилося знову переживала весь жах заново.

Адвокат звертає увагу щодо відшкодування витрат на правову допомогу та зазначає наступне, що цивільно-процесуальним кодексом та кримінально-процесуальним кодексом не встановлено особливостей судочинства щодо розгляду цивільних позовів в межах кримінального провадження, а від так застосовуються загальні засади цивільного судочинства.

Також зазначає, що згідно ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ НАСК Оранта - захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу ПАТ НАСК Оранта в частині стягнення з ОСОБА_7 витрат на правову допомогу залишити без задоволення.

Свої вимоги мотивує тим, що заявник погоджується із доводами ПАТ «НАСК «Оранта» про те, що судом першої інстанції не залучено у якості цивільного відповідача та не направлено копії цивільних позовів останньому; Цивільні позивачі не сплатили судовий збір за звернення до суду із цивільними позовами та не вказали підстави для звільнення від сплати судового збору; Не зазначення цивільними позивачами про місцезнаходження додатків до цивільних позовів, внаслідок чого мало місце порушення п. 8 ч. 5 ст.175 ЦПК України, Долучення цивільними позивачами витягу з сайту МТСБУ, а не страхового полісу, як це зазначено в цивільних позовах підтверджуються матеріалами справи, а також щодо невірно визначеного розміру матеріальних збитків, які завдані цивільним позивачам знищенням транспортних засобів.

Також не заперечує щодо доводів ПАТ «НАСК «Оранта» про витрати на лікування ОСОБА_10 викладених в апеляційній скарзі у цій частині.

Вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). А тому пред`явлення цивільного позову до ПАТ «НАСК «Оранта» є правомірним та таким, що відповідає інституту страхування цивільно-правової відповідальності Заявника за шкоду, заподіяну ним третім особам.

Сторона захисту заперечує щодо вимог ПАТ «НАСК «Оранта» про покладення стягнення витрат на правову допомогу із Заявника, оскільки в позовних вимогах вказано: Стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 20000 грн., а саме з ПАТ «НАСК «Оранта» у розмірі 10000 грн, з ОСОБА_7 у розмірі 10000 грн.

А тому вважає, що у випадку задоволення апеляційної скарги ПАТ «НАСК «Оранта» в цій частині, суд самостійно, без відповідної заяви цивільних позивачів, зменшить позовні вимоги цивільних позивачів в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу з ПАТ «НАСК «Оранта» та збільшить позовні вимоги цивільних позивачів в частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу з ОСОБА_7 .

Також вважає, що розподіл витрат на правову допомогу, пов`язаних з розглядом цивільних позовів, повинен здійснюватися відповідно до норм цивільного процесуального законодавства.

Представник ПАТ НАСК Оранта в судове засідання апеляційного суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та доводи захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги з наведених у них підстав,

думку прокурора, який вважає оскаржений вирок законним і обґрунтованим,

представника потерпілих, яка заперечила проти доводів апелянтів і просила залишити вирок без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.286 КК України КК України ґрунтується на наведених у вироку доказах та в апеляційних скаргах не оспорюються.

Також, захисник обвинуваченого і представник ПАТ НАСК Оранта в своїх апеляційних скаргах не оспорюють правильність висновків суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_10 відшкодування упущеної вигоди в сумі 12828,31 грн., а тому вирок в цій частині також не підлягає перевірці в ході апеляційного розгляду.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги представника ПАТ НАСК Оранта апеляційний суд погоджується з ними в частині доводів про порушення місцевим судом вимог процесуального закону.

Як видно з матеріалів провадження впродовж усього судового розгляду місцевий суд жодного разу не надсилав на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» судової повістки чи будь-якого іншого процесуального документу щодо участі в судових засіданнях, чим позбавив цивільного відповідача можливості реалізувати відповідні права та обов`язки, які передбачені нормами КПК України.

А саме, частиною третьою ст. 62 КПК України передбачено, що цивільний відповідач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право визнавати позов повністю чи частково або заперечувати проти нього. Цивільний відповідач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень підозрюваному, обвинуваченому.

Також, наведені порушення не відповідають загальним засадам кримінального провадження.

Так, зокрема, частинами 1, 3 ст. 21 КПК України визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, як видно з матеріалів провадження на електронну адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від адвоката ОСОБА_9 , яка представляє інтереси ОСОБА_10 надійшла заява про збільшення позовних вимог в порядку п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України від 01.02.2023 року із додатками, а також клопотання про долучення окремих доказів, якими обґрунтовувались збільшення позовних вимог до ПАТ «HACK Оранта», а саме стягнення витрат на лікування в розмірі - 117 614,20 грн., на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 5880,71 грн, та відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Однак, в матеріалах провадження відсутні докази надіслання вказаної заяви з додатками представника потерпілої і цивільного позивача ОСОБА_10 цивільному відповідачу ПАТ «HACK Оранта», що також є порушенням вищенаведених положень процесуального закону.

Також, перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону при вирішенні цивільних позовів про відшкодування матеріальної шкоди.

Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме висновку експерта №СЕ - 19/120-21/380-AB від 12.01.2021 року, вартість матеріального збитку завданого в результаті пошкодження автомобіля марки «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_4 складає 278223,10 грн., а вартість його відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу деталей КТЗ складає 308870,49 грн., що перевищує ринкову вартість автомобіля, і в цьому випадку відновлення автомобіля є економічно недоцільним.

Аналогічно відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №СЕ -19/120-21/730-АВ від 09 березня 2021 року, сума матеріального збитку, завдана власнику автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT» з р.н. НОМЕР_3 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 31 грудня 2020 року, може складати 308538,49 грн., а сума сума вартості його відновлювального ремонту є більшою.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, і відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, то право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. (Згідно правової позиції Верховного Суду зазначеної у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 753/21303/16-ц (провадження №61-31609св 18).

А тому порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20),від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21).

У свою чергу слід відзначити про те, що оскарженим вироком суд вирішив стягнути з цивільних відповідачів відшкодування шкоди у розмірі, який відповідає вартості транспортних засобів, і одночасно повернути законним володільцям (позивачам) автомобілі «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_4 і «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 .

При цьому, в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про оцінку та/або експертні висновки щодо визначення вартості залишків пошкоджених автомобілів після ДТП. В ході судового розгляду сторони не заявляли клопотань про визначення такої вартості і суд першої інстанції відповідних експертиз не призначав.

З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року (справа №125/1216/20 провадження № 14-25цс23) і усталеної практики Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (викладеної у вищенаведених судових рішеннях, а також у постанові ККС ВС від 17 серпня 2023 року у справі № 715/723/21) таке рішення суду першої інстанції, прийняте без врахування залишкової вартості пошкодженого транспортного засобу і з одночасним залишенням автомобіля у власності позивачів, є необґрунтованим та суперечить положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону у силу положень ч. 1 ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Тому, апеляційна скарга ПАТ НАСК Оранта підлягає до часткового задоволення, а оскаржений вирок - скасуванню в частині вирішення зазначених цивільних позовів з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Оскільки стягнення відшкодування на користь потерпілих з обвинуваченого здійснюється у розмірі, що перевищує ліміт страхування, то відповідно вирішення пред`явлених до нього цивільних позовів залежить від результатів розгляду цивільних позовів до ПАТ НАСК Оранта, а тому апеляційна скарга захисника також підлягає до часткового задоволення, а зазначені цивільні позови в цій частині - направленню на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Також, оскільки арешт на автомобілі, які були учасниками ДТП було накладено в тому числі у зв`язку необхідністю проведення його експертних досліджень і вирішення цивільних позовів щодо відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням цих автомобілів, то ці строк дії цих арештів має бути продовженим, а автомобілі залишені на зберіганні на спецмайданчику до вирішення у встановленому порядку зазначених цивільних позовів.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг та наведені у вироку обставини і висновки суду першої інстанції щодо стягнення моральної шкоди, апеляційний суд приходить до висновку про недотримання місцевим судом вимог розумності та справедливості при визначенні суми моральної шкоди, що належить до відшкодування на користь потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_15 .

Частиною 3 та 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою розуміються витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації в редакції засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 було заявлено до обвинуваченого цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди в розмірі по 300 тис.грн. кожному.

Визнаючи розмір заподіяної потерпілим моральної шкоди, місцевий суд повністю задовольнив зазначені позовні вимоги потерпілих, не навівши при цьому належних і достатніх мотивів такого рішення.

Апеляційний суд погоджується з тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, пов`язаних зі спричиненням дорожньо-транспортної пригоди, потерпілим було завдано тривалих душевних страждань, які вплинули на їх повсякденне життя. Разом з цим, як видно зі змісту вироку потерпілим було спричинено тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, а саме:

- ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого субкапітального перелому шийки правої стегнової кістки та правої вертлюгової впадини зі зміщенням, які належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень;

ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: вивиху правої стегнової кістки, закритого перелому дистального метаепіфізу (нижнього кінця) правої променевої кістки, закритий крайовий, перелом основи першої п`ясткової кістки правої кисті з підвивихом її назад, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень;

ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна скроневої ділянки волосистої частини голови, садна чола, поверхнева рана, крововилив під нігтьову частину пальця руки, садна обох колінних суглобів і лівої гомілки;

ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: струс головного мозку, забій тім`яної ділянки, забиття лобової ділянки;

ОСОБА_11 забій лівої вушної раковини.

Враховуючи наведені відомості про ступінь тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь порушення нормальних життєвих зв`язків кожного з потерпілих, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення та ін.) які наведені в їх позовних заявах, їх душевних страждань і конкретні обставини даної справи, характер вчиненого злочину і ступінь вини засудженого, апеляційний суд приходить до переконання, що визначений судом першої інстанції розмір грошового відшкодування моральної шкоди вказаним потерпілих підлягає зменшенню, а тому вирок в цій частині слід змінити, частково задовольнивши апеляційні скарги.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості розміру моральної шкоди, яку стягнуто в користь потерпілого ОСОБА_14 , апеляційний суд приходить до висновку про їх безпідставність.

Так, судом першої інстанції визнано доведеним, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT» р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_14 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: травми правого кульшового суглоба у вигляді вивиху стегнової кістки, закритого перелому 5-ї п`ясткової кістки лівої кисті, закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Враховуючи наведені відомості про ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, а також ступінь порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого і пов`язаних з цим душевних страждань, конкретні обставини даної справи, характер вчиненого злочину і ступінь вини засудженого, апеляційний суд приходить до переконання, що визначений судом першої інстанції розмір грошового відшкодування моральної шкоди ОСОБА_14 в сумі 110 тис.грн. відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, а тому зменшенню не підлягає.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника про наявність підстав для зміни вироку в частині стягнення на користь потерпілих понесених ними і документально підтверджених витрат на правову допомогу, оскільки в цій частині вирок суду повністю відповідає вимогам ст.ст.120,124 КПК України.

Керуючись ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія Оранта та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_13 на відшкодування моральної шкоди 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_12 на відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_15 на відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року скасувати і направити на новий розгляд в суд першої інстанції в порядку цивільного судочинства в частині вирішення цивільних позовів:

ОСОБА_10 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування витрат, понесених у зв`язку з лікуванням в розмірі 117614,20 грн, страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 5880,71 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн;

ОСОБА_13 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування витрат, понесених у зв`язку з лікуванням в розмірі 9721,55 грн, страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 487 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

ОСОБА_15 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування матеріальних витрат в розмірі 130000 грн, страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 6500 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

ОСОБА_14 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування матеріальних витрат в розмірі 130000 грн;

ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 149423,10 грн;

ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 178538,49 грн.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року скасувати в частині повернення законним володільцям:

- автомобіля марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на спец майданчику ГУНП в Тернопільській області (вул.Бережанська, 44б в м.Тернополі);

-двох номерних знаків НОМЕР_1 , які поміщено в сейф пакет KIV6114392 та знаходяться, згідно квитанції №223 від 24.05.2021 в камері зберігання речових доказів ВП№4 (м.Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області;

-автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходиться на спец майданчику ГУНП в Тернопільській області (вул.Бережанська, 44б в м.Тернополі);

-автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на спец майданчику ГУНП в Тернопільській області (вул.Бережанська, 44б в м.Тернополі).

До вирішення в порядку цивільного судочинства вказаних цивільних позовів ОСОБА_15 і ОСОБА_14 про відшкодування ОСОБА_7 і ПАТ «НАСК Оранта» матеріальної шкоди залишити без змін:

арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2021 (№607/226/21) на автомобіль марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 та номерні знаки НОМЕР_1 ;

арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2021 (№607/228/21) на автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 ;

арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.01.2021 (№607/224/21) на автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 .

В решті вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді