справа № 563/1355/23
У Х В А Л А
08 серпня 2023 року м. Корець
в с т а н о в и в:
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 05.08.2023 року на лінію "102" надійшло повідомлення ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що в червні 2023 року, точної дати вказщати не може, невідома особа, зірвавши навісний замок на вхідних дверях проникла до його будинку, звідки викрала електродриль, ручний велосипедний насос та бінокль. Вартість викраденого майна становить 1500 грн.
На підставі вказаного повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 05.08.2023 року в ході огляду місця події, який проводився в АДРЕСА_2 за адресою проживання ОСОБА_5 було добровільно видано та в подальшому вилучено бінокль марки «Simmons» чорного кольору та ножний насос марки «Хачмас» сріблястого кольору з датчиком тиску червоного кольору, яку було поміщено до спецпакету «Національна поліція України» №7233528 з роз`яснювальним написом з підписами учасників огляду. Дані речі, з його слів, приніс до нього додому та зберігав його знайомий ОСОБА_6 , житель с. Коловерти.
Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просить клопотання задоволити та провести розгляд справи без його участі.
Власник майна в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.
У розумінні положень ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і відповідно до вимог ст. 170 КПК України полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно, перевірені під час розгляду клопотання судом, при цьому було досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України, було враховано наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчому судді не надано та судом не встановлено.
Згідно положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
А тому, для досягнення цілей кримінального провадження та встановлення усіх обставин існує необхідність у збереженні вказаного майна, а відтак і в накладенні на вказане майно арешту.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на бінокль марки «Simmons» чорного кольору та ножний насос марки «Хачмас» сріблястого кольору з датчиком тиску червоного кольору, встановивши заборону власнику чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним майном до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Рівненського апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя: ОСОБА_1