Справа № 740/3582/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/280/23
Категорія - ч. 1 ст. 369 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 26 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932, за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2023 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2023 року визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України йому і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду прокурором було подано апеляційну скаргу в якій він просить скасувати його у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог КПК України і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 показання у виді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення згідно ст. 45 КК України відноситься до корупційних, а ст. 75 КК України не передбачено звільнення від відбування призначеного покарання за кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією. Крім того, прокурор вважає, що у мотивувальній частині вироку, суд першої інстанції, вдався до безпідставного спрощення викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції встановив, що 26 вересня 2022 року близько 19 години під час несення служби поліцейськими відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поблизу будинку №137 по вул. І.Франка у м. Ніжині Чернігівської області для перевірки зупинили автомобіль марки «ВАЗ 21100», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , під час якої встановлено, що ОСОБА_8 керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії та пересувався на автомобілі без свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що становить склад дміністративних правопорушень.

Під час фіксування працівниками поліції факту вчинення ОСОБА_8 адміністративних правопорушень останній, перебуваючи на місці зупинки поблизу буд. №137 по вул. І.Франка у м. Ніжині Чернігівської області біля службового автомобіля близько 19-06 год. 26.09.2022 року, діючи з особистого мотиву, з метою запобігання складанню стосовно нього процесуальних документів, якими фіксувався факт вчинення адміністративних правопорушень, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_10 є працівником правоохоронного органу, розуміючи, що його дії є назаконними, надав поліцейському ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 неправомірну вигоду у сумі 500 грн. за непритягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, 26.09.2022 близько 19-06 год. ОСОБА_8 надав неправомірну вигоду у сумі 500 грн. поліцейському відділу реагування патрульної поліції Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 , який є службовою особою та представником влади, за невчинення ним в його інтересах дій з використанням свого службового становища.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну лише в частині неправильного застосування кримінального Закону при призначенні покарання, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження повністю визнали, як події кримінального правопорушення так і винуватість обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, не заперечували проти такого розгляду, їм було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, тому суд обґрунтовано визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого та дослідження даних про його особу, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України в цій частині вирок не перевіряється, як і в частині апеляційних доводів відносно фактичних обставин кримінального провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 засуджено до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме, за надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто за корупційне кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до примітки ст. 45 КК України, законодавцем визначено перелік статей, які відповідно до цього Кодексу є корупційними кримінальними правопорушеннями, до яких, також віднесено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369 КК України.

Таким чином, призначаючи покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції залишено поза увагою положення ч. 1 ст. 75 КК України щодо обмеження звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які вчинили корупційне кримінальне правопорушення, що в свою чергу призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції враховує ступінь вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, слід призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 17 000,00 гривень, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На переконання колегії суддів таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним матеріальному стану обвинуваченого, необхідним і достатнім для його виправлення.

При цьому колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 07 грудня 2021 року у справі № 617/775/20 (провадження № 13-110кс21), за змістом якої зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Таким чином, оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 16 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті цей вирок - залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4