справа № 361/1242/23
провадження № 1-кп/361/794/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03.01.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, працюючого охоронцем в ПАТ АК «Калита», офіційно не одруженого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 02.01.2023, у порушення додатку №1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 та глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622, віднайшов уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений вибуховою речовиною, чим фактично придбав їх шляхом віднайдення та розпочав їх незаконне зберігання.

Після цього ОСОБА_4 , діючи з умисно розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений вибуховою речовиною, незаконно перемістив їх за місцем свого фактичного проживання за адресою : АДРЕСА_1 .

В подальшому, 02.01.2023, близько 21 год. 21 хв., ОСОБА_4 , зберігаючи при собі уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений вибуховою речовиною, незаконно перемістив їх за адресою : АДРЕСА_1 .

Після чого, 03.01.2023, в період часу з 01 год. 53 хв. по 02 год. 00 хв., в ході проведення огляду місця події, за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений вибуховою речовиною.

Відповідно до висновку експерта надані на дослідження предмети є : промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ та промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. Уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів. Споряджений корпус ручної осколкової гранати Ф-1 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься, однак уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини. Вибухова речовина, якою споряджено корпус ручної осколкової гранати Ф-1 придатна до вибуху при застосуванні відповідних засобів детонування. При конструктивному поєднанні наданого на дослідження уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ із наданим на дослідження спорядженим вибуховою речовиною корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху.

Окрім цього, ОСОБА_4 не вжив жодних заходів щодо інформування правоохоронних органів про віднайдені уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений вибуховою речовиною та не вжив жодних дій щодо добровільної здачі вищевказаних предметів органам влади.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , 17.02.2023 в приміщенні Броварської окружної прокуратури Київської області (Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 137) укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, в якій відображені обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій винної особи за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгоджено сторонами вид та міру покарання.

Відповідно до даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування добровільно, без примусу в повному обсязі визнав свою винуватість у вказаному діянні повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. За умов угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, передбачені п. 1 ч. 1ст. 473 КПК України наслідки укладення й затвердження даної угоди, узгодженого виду і міри покарання, надав згоду на його призначення та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просить затвердити укладену 17.02.2023 за її участі угоду, умови якої повністю відповідають інтересам її підзахисного, просить застосувати мінімальний іспитовий строк.

Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, вислухавши доводи сторін кримінального провадження, прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про визнання винуватості від 31.03.2020 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та відповідає вимогам і правилам КПК та КК України. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких.

За вказаних обставин суд вважає доведеним провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, оскільки відповідно до теорії конвенційної істини сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винуватий у його вчиненні; потерпілий у вказаній справі відсутній.

Міра покарання, узгоджена в угоді, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, є необхідною і достатньою для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і відповідає принципам справедливості та гуманності та вимогам закону про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання з випробуванням, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану,з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно працевлаштований.

При цьому, суд враховує, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, оскільки сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, обвинувачений не заперечує щодо погодженої міри покарання та затвердження угоди, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого судом не обирається. Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України. Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого. Цивільний позов по провадженню відсутній. Арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України, ч. 1 ст. 263 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.02.2023 між прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази по справі:

- три диски DVD+R «Verbatim» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати на залучення експерта в сумі 3020,48 грн. (три тисячі двадцять грн. 48 коп.).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1