Справа №295/6956/23
УХВАЛА

Іменем України

12.06.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 ,

на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні №0000979,

з перервою в судовому засіданні, оголошеною з 07.06.2023 до 12.06.2023,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчих групи слідчих, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000979 від 23.03.2023, за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України, та прокурорів групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, повернути власнику - ОСОБА_3 вилучені в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі 175 300 грн та 4 банківські карти.

В обґрунтування скарги вказано, що слідчим відділом Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000979 від 23.03.2023 за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України, за фактом того, що 06.01.2022 невстановлена особа, в невстановлені час та місці, шляхом обману та зловживання довірою, за допомогою інтернет ресурсів, заволоділа грошовими коштами громадян на суму, яка встановлюється.

01.06.2023 слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.05.2023.

В ході обшуку були вилучені грошові кошти, які належать ОСОБА_3 та зароблені законним шляхом, в результаті здійснення ним підприємницької діяльності.

У скарзі вказано, що вищезазначені грошові кошти не були та не є предметом будь якого кримінального правопорушення та явно не стосуються кримінального провадження, в ході розслідування якого було проведено обшук. Всього було вилучено грошові кошти на загальну суму 175 300 грн.

Крім того було вилучено 4 банківські карти, що належать ОСОБА_3 . Банківські карти використовувались ОСОБА_3 у власних цілях, в тому числі з метою ведення підприємницької діяльності. На рахунках цих карт знаходяться грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , зароблені законним шляхом. Як банківські карти, так і грошові кошти, що знаходяться на їх рахунках, не є предметами будь якого злочину, не є предметами, що здобуті злочинним шляхом і до кримінального провадження не мають ніякого відношення.

Заявник вказує, що в результаті такого незаконного та безпідставного вилучення грошових коштів та майна, порушуються права особи, якій вони належать - ОСОБА_3 , зокрема порушується право, гарантоване ст. 41 Конституції України та ст. 321 цивільного кодексу України - володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Відповідно до змісту скарги, ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем. Походження вилучених грошових коштів - від підприємницької діяльності. Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця - ОСОБА_3 за 2022, рік сума доходу за звітний період (2022 рік) складає 5 417 007,63 грн. Вилучена сума коштів у розмір 175 300 грн не є такою, походження якої неможливо б було підтвердити, чи такою, що була б занадто велика у порівнянні з доходом.

Також зазначено, що ОСОБА_3 не є фігурантом кримінального провадження.

Заявник вважає, що майно, яке було вилучене в ході обшуку (грошові кошти та банківські карти) відповідно до ст. 167, 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном, та відповідно до вимог ст. 171 КПК України мають бути негайно повернуті власнику або має бути подане клопотання слідчому судді про накладення на нього арешт протягом 48 годин після його вилучення.

Власник майна та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити. Представник додатково пояснив, що відсутня ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно, тому вилучене майно має бути повернуто власнику. ОСОБА_7 пояснив, що до обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні, не має жодного відношення. Кошти, які були вилучені у ході обшуку, отримані від підприємницької діяльності, яка здійснюється ним та його дружиною, та трималися вдома для реалізації особистих потреб.

Прокурор у судовому засіданні проти скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні. Пояснив, що у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, 01.06.2023 слідчими було проведено обшук, де було виявлено та вилучено 4 банківські карти і грошові кошти. Вказане майно було визнане речовим доказом. Прокурор вважає, що виявлені речі охоплюються змістом резолютивної частини ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, тому ці речі є не тимчасово вилученим майном, на них автоматично накладено арешт. Відомостями щодо ухвали слідчого судді про повернення клопотання про накладення арешту, а також щодо вирішення питання про арешт вилученого майна, прокурор не володіє.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Приписами ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржене рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Порядок тимчасового вилучення майна регламентовано ст. 168 КПК України, яка вказує, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

В свою чергу, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч.1 ст.170 КПК України). Арешт може застосовуватися до майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна

Отже, норми КПК України передбачають єдиний вид судового рішення, спрямованого на обмеження права власності особи під час досудового розслідування, - ухвалу про арешт майна (ч.5 ст.173 КПК України). Так, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

За таких обставин судовий контроль під час розгляду клопотання про дозвіл на проведення обшуку не може одночасно поширюватися і на вирішення питання про обмеження права власності особи, у якої цей обшук буде проведений. Адже предметом судового контролю в першому випадку є легітимність, необхідність і пропорційність втручання у право особи на приватність (в першу чергу, недоторканність житла чи іншого володіння особи), в той час як обмеження права власності потребує окремого судового вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України. Будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися на умовах, передбачених законом, має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Враховуючи викладене, на вилучене під час обшуку майно, дозвіл на відшукання якого прямо наданий слідчим суддею, необхідно поширювати режим тимчасово визначеного майна з відповідними наслідками - накладення арешту або повернення особі, у якій воно було вилучене.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів, доданих до скарги, слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000979 від 23.03.2023, на підстави ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/5545/23 від 04.05.2023, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено грошові кошти у загальній сумі 175 300 грн та чотири банківські карти, про що було складено відповідний протокол від 01.06.2023.

02.06.2023 ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_3 , звернувся до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та до Житомирської окружної прокуратури з клопотаннями про повернення вилучених в ході обшуку грошових коштів та банківських карток.

02.06.2023 слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , за погодженням прокурором Житомирської окружної прокуратури, звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №0000979 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 02.06.2023 клопотання слідчого про арешт майна в кримінальному провадженні №0000979 від 23.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, повернуто для усунення недоліків та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Відомостей щодо виконання ухвали слідчого судді від 02.06.2023 про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків, та про те, що слідчий повторно звертався з клопотаннями до слідчого судді про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, та про те, що арешт на зазначене майно накладено, слідчому судді не надано.

Відтак, вилучене 01.06.2023 майно має статус тимчасово вилученого майна та у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України таке майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, наявні усі підстави вважати, що органом досудового розслідування безпідставно не повернуто та утримується тимчасово вилучене майно, а тому скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 167-169, 171, 173, 234, 235, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого, який уповноважений здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000979, повернути ОСОБА_3 майно, яке було вилучене 01.06.2023, в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий, після отримання ухвали слідчого судді повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали підписано 15.06.2023.