УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/569/23

25 квітня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна, в якому просить суд скасувати частково арешт, накладений 01 березня 2023 року слідчим суддею Костопільського районного суду ОСОБА_1 по справі №564/569/23 в частині заборони вчинення дій щодо відчуження та розпорядження майном - вилученим 26.02.2023 року в ході проведення огляду місця події автомобіля марки Opel модель Vivaro, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 та ключем від замка запалювання, які належать ОСОБА_3 через відсутність потреби у подальшому арешті такого майна.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 01 березня 2023 року слідчим суддею Костопільського районного суду ОСОБА_1 було частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, яке було вилучене 24.02.2023 року в ході проведення огляду місця події на блок-посту № НОМЕР_4 , що поблизу АДРЕСА_1 і вирішено накласти арешт на :

- 5 картонних коробок з цигарками з фільтром без марок акцизного збору (1000 пачок «Compliment Red», 480 пачок «Compliment Blue», 1000 « Camel») шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, володільцем якого являється ОСОБА_6 .

- автомобіль марки Opel модель Vivaro, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання, які належать ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження майном власником, проте без позбавлення права користування вказаним майном .

Адвокат ОСОБА_4 вказав, що арешт майна згідно ухвали від 01.03.2023 року підлягає скасуванню як такий, у необхідності якого відпала потреба, оскільки, арештований ТЗ не є предметом посягання (злочину), відповідальність за яке передбачена ст. 204 КК України, санкція цієї статті не передбачає можливість конфіскації ТЗ. Також, станом на день подачі цього клопотання до суду власник ТЗ ОСОБА_3 не вручено повідомлення про підозру у вичненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, він був допитаний лише як свідок. Окрім того, спецконфіскація у цьому випадку також не може бути застосована, так як ОСОБА_3 не знав і не міг знати про незаконне використання належного йому транспортного засобу. Також, зазначив, що з моменту накладання арешту на майно і по цей час уже пройшло достатньо часу для проведення з ним необхідних слідчих дій.

Враховуючи викладене просить суд задоволити його клопотання.

Представник власника майна, на яке накладений арешт, адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Слідчий в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процессу в судове засідання не з`явилися та вимоги ч.1 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000113 від 24.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області № 564/569/23 від 01 березня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на 5 картонних коробок з цигарками з фільтром без марок акцизного збору (1000 пачок "Compliment Red", 480 пачок "Compliment Blue", 1000 пачок "CAMEL") шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, володільцем якого являється ОСОБА_6 та на автомобіль "OPEL VIVARO", реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання, які належать ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження майном власником, проте без позбавлення користуватися вказаним майном.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

За змістом частини першої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 100 КПК України речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зі змісту клопотання встановлено, що власник транспортного засобу, на який було накладено арешт ОСОБА_3 по зазначеному вище кримінальному провадженні був допитаний як свідок, йому не вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Окрім того, санкція ч. 1 ст. 204 КК України передбачає штраф від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Таким чином, належний ОСОБА_3 арештований автомобіль не є предметом посягання (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204 КК України.

Також, слідчий суддя приймає до уваги доводи представника ОСОБА_3 , що часу з моменту накладання арешту на транспортний засіб, який належнить його довірителю, було достатньо для проведення всіх необхідних та можливих з ним слідчих дій.

Враховуючи вищевикладене та з метою непорушення права власності ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, через відсутність потреби у подальшому арешті такого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171,173,174 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна задоволити.

Скасувати накладений, згідно ухвали Костопільського районного суду Рівненської області № 564/569/23 від 01 березня 2023 року, арешт на автомобіль "OPEL VIVARO", реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 та ключ від замка запалювання, які належать ОСОБА_3 , шляхом заборони відчуження та розпорядження майном власником.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1