УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2023 р. слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000007,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В обґрунтування заявлених в скарзі вимог зазначає, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28 лютого 2023 року кримінальне провадження №0000007 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з оскарженою постановою скаржник звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявлені в скарзі вимоги підтримав та просив їх задовольнити з викладених в ній підстав.

Зазначив, що слідчим не проведено необхідних слідчих, процесуальних дій; не допитано скаржника як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заявлених в скарзі вимог ОСОБА_3 заперечив в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Заслухавши скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000007, надані учасниками докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п.5) ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000007, досліджених слідчим суддею безпосередньо, на підставі ухвали Слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 26 січня 2023 року за ч. 1 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування 26 січня 2023 року керівником Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону направлено запит до Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо наявності або відсутності звернень службових осіб до органів Пенсійного фонду України із заявою про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Управління Служби безпеки України в Черкаській області №16/417 від 31 січня 2023 року, службові особи Управління Служби безпеки України в Черкаській області не звертались до органів Пенсійного фонду України з заявою про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 .

Заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону 01 лютого 2023 року направлено запит на адресу Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області щодо наявності звернень службових осіб Управління Служби безпеки України в Черкаській області до Пенсійного фонду з заявою про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, ОСОБА_3 на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як отримувач пенсії, не перебуває.

Заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону 08 лютого 2023 року та 22 лютого 2023 року направлено запити до на адресу Пенсійного фонду України щодо наявності звернень службових осіб Управління Служби безпеки України в Черкаській області до Пенсійного фонду з заявою про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 пенсії.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України на запит заступника керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, службові особи Управління Служби безпеки України в Черкаській області з заявою про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 до Пенсійного фонду України не звертались; згідно інформації, яка обліковується в електронній пенсійній справі ОСОБА_3 , нарахування пенсії в період з 01 січня 2022 року по 30 листопада 2022 року здійснювалось щомісячно, а кошти перераховувались на рахунок пенсіонера ОСОБА_3 ; пенсію за грудень 2022 року перераховано на рахунок ОСОБА_3 в січні 2023 року.

Листом Пенсійного фонду України від 09 листопада 2022 року за вих. № 2800-030202-9/47166 до відповідних територіальних органів Пенсійного фонду України для подальшої роботи було направлено інформацію, надану листом Служби безпеки України від 22 вересня 2022 року, а саме% списки осіб, сформовані за результатами співставлення отриманих записів з даними одержувачів пенсій, для подальшої роботи з урахуванням вимог пункту 5 частини першої статі 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 травня 2023 року, в листопаді 2022 року на підставі листа Пенсійного фонду України було призупинено виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 грудня 2022 року.

15 грудня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою щодо поновлення виплати пенсії з необхідними документами.

На підставі заяви ОСОБА_6 та наданих останнім документів виплату пенсії ОСОБА_3 поновлено з 01 грудня 2022 року.

12 січня 2023 року ОСОБА_3 отримав поточну виплату пенсії та борг за грудень 2022 року через рахунок, відкритий в банківській установі АТ «ПУМБ».

Постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28 лютого 2023 року кримінальне провадження №0000007 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 звернувся до Черкаської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч.5 ст.13 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року: «Поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі.

Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість, законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «потерпілий», яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному, виходячи з такого.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення.

Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

В частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого, як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.»

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Матеріали кримінального провадження №0000007 не містять і учасниками слідчому судді не надано доказів допиту ОСОБА_3 як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні та проведення слідчих процесуальних дій за участю останнього.

Матеріали кримінального провадження №0000007 не містять постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000007 слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій для повного та всебічного з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення..

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь -який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вищий спеціалізований суд України в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» зазначив: «прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Недотримання відповідних вимог зумовлює прийняття слідчими суддями рішень про скасування постанов слідчого, прокурора.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді».

Підставою звернення скаржника до слідчого судді з вказаною скаргою є не вчинення слідчим всіх необхідних слідчих процесуальних дій у кримінальному провадженні № №0000007.

В ході судового розгляду скарги вказані доводи скаржника слідчим та прокурором не спростовані.

На підставі вищевикладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 26 січня 2023 року проведене з порушенням вимог ст.9 КПК України, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». («Алексахін проти України» п.55).

Згідно ч.1 ст 307 КПК, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 92, 94, 303-309, 369 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000007, - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_5 від 28 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження №0000007 від 26 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, - скасувати.

В іншій частині заявлених в скарзі вимог відмовити.

Повний текст ухвали складений 30 травня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1