490/8337/23 01.09.2023
н/п 1-кп/490/781/2023
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/8337/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 21.08.2023 стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

До Центрального районного суду м. Миколаєва 30.08.2023 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2023 вказане кримінальне провадження розподілене судді ОСОБА_1 .

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 381 КПК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.08.2023 призначено судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частиною 1 статті 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На виконання вимог ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену за участю захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження також міститься письмова заява неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 та законного представника потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якої вони згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженнями права на апеляційне оскарження та надають згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, органом дізнання встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, 19.08.2023 приблизно о 22:30, більш точного часу в ході проведення дізнання встановити не надалось можливості, неповнолітня ОСОБА_4 перебувала за межами домоволодіння АДРЕСА_3 , де вона відпочивала зі знайомими. У той же час та у тому ж місці перебував ОСОБА_2 , у якого з потерпілою ОСОБА_4 на ґрунті непорозуміння виник словесний конфлікт. В подальшому в ході варки у ОСОБА_2 виник раптовий протиправний умисел, направлений на завдання удару з метою спричинення фізичного болю неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 . Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення удару з метою завдання фізичного болю неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , перебуваючи напроти ОСОБА_4 , наніс один удар лобною ділянкою голови в лобну ділянку голови справа неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , що завдало їй фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно; на обліках у лікаря нарколога не перебуває; раніше не судимий; повністю визнав свою вину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість досягти мету виправлення засудженого шляхом призначення покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 126 КК України. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 65, ч. 1 ст. 126 КК України, ст. ст.302, 368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, суд

ухвалив:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. ( вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не застосовувався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1