Провадження № 1-кп/369/329/23
В И Р О К

іменем України

27.07.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 1 006633 від 13.05.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має вищу освіту, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком від 20.01.2023 року Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. в дохід держави,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

27.02.2018 року (точний час не встановлено) ОСОБА_4 з корисливих міркувань, діючи повторно, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на платформі онлайн оголошень OLX, яка об`єднує людей для покупки, продажу або обміну товарами і послугами, знайшов оголошення про продаж ОСОБА_5 мобільного телефону «Apple Iphone 6» за 6000 грн., повідомив їй про бажання придбати мобільний пристрій та домовився про зустріч. В подальшому, 27.02.2018 року о 20 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, зустрівся з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , зробив вигляд переказу грошей у сумі 6000 грн. на її банківську карту, потім продемонстрував смс-повідомлення про такий переказ ОСОБА_5 , хоча усвідомлював, що наміру оплачувати товар не мав, переказ не здійснював, а повідомлення від імені банку створив сам та направив це повідомлення на свій номер телефону, чим запевнив власницю мобільного телефону, що зарахування грошей відбудеться протягом трьох днів, після чого отримав від ОСОБА_5 мобільний телефон «Apple Iphone 6». З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник з незаконно набутим майном, мобільний телефон здав в ломбард під заставу майна, отримавши 3700 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 6000 грн.

В подальшому в аналогічний спосіб обвинувачений ОСОБА_4 заволодів:

15.05.2018 року близько 17 годині при зустрічі з ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 її мобільним телефоном «Meizu Pro 6» вартістю 5000 грн., який здав в ломбард під заставу майна за 3050 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн.,

16.05.2018 року приблизно о 12 годині при зустрічі з ОСОБА_7 в АДРЕСА_4 її мобільним телефоном марки «Apple Iphone 6 S» вартістю 8000 грн., який здав в ломбард під заставу майна за 6100 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 8000 грн.;

25.05.2018 року о 18 годині при зустрічі з ОСОБА_8 в АДРЕСА_5 її мобільним телефоном «Apple Iphone 6 S Plus» вартістю 6200 грн., який здав в ломбард під заставу майна за 2000 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 6200 грн.;

25.05.2018 року о 20 годині при зустрічі з ОСОБА_9 в АДРЕСА_6 її мобільним телефоном «Apple Iphone 6 Gold» вартістю 5200 грн., який здав в ломбард під заставу майна за 3725 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 5200 грн.;

27.05.2018 року о 17 годині при зустрічі з ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_7 , її мобільним телефоном «Apple Iphone 6 S» вартістю 6000 грн., який здав в ломбард під заставу майна за 4080 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди в розмірі 6000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав, що дійсно шляхом обману заволодів мобільними телефонами потерпілих, у вчиненому щиро розкаявся, просив врахувати, що він припинив в такий спосіб заробляти, двом потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 він частково відшкодував завдану шкоду по 3800 грн. кожній, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілі до суду не прибули, клопотань про відкладення розгляду не подавали, потерпіла ОСОБА_7 звернулась з цивільним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 8000 (вісім тисяч) грн. завданої матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України - з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого йому обвинувачення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При вирішенні питання щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 190 КК України суд враховує, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2021 року він засуджений за шахрайство, вчинене 29.01.2018 року, до покарання у виді 850 грн. штрафу, від якого звільнений ухвалою від 08.11.2022 року Київського апеляційного суду на підставі ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тому вчинене ним шахрайство у кримінальному провадженні № 006633 є повторним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений має судимість за аналогічне кримінальне правопорушення, присуджене йому покарання у виді штрафу виконує добровільно, суму присудженого штрафу вже частково сплатив, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , який зробив належні висновки зі своєї протиправної поведінки, щиро розкаявся, припинив порушувати Закон, за вчинене слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції кримінального Закону, в редакції, яка діяла на момент вчинення епізоду останнього шахрайства, оскільки вважає, що обвинувачений заслуговує саме на таке покарання та штраф буде достатнім процесуальним примусом для запобігання порушенню ОСОБА_4 . Закону в майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення 8000 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме: на користь потерпілої суд стягує заявлений до відшкодування розмір матеріальної шкоди, оскільки саме стільки коштував мобільний телефон, яким шляхом обману заволодів шахрай ОСОБА_14 , а також його діями потерпілій було завдано моральну шкоду, достатній розмір для відшкодування якої суд вважає 5000 грн., тому в цій частині вимоги задовольняє частково.

Оскільки в розпорядженні суду відсутня інформація про стан виконання вироку від 20.01.2023 року Шевченківського районного суду м. Києва, ухвалено стосовно ОСОБА_4 , суд вважає, що вказаний вирок повинен виконуватися самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання - штраф у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , на користь потерпілої ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_8 , 8000 (вісім тисяч) грн. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди. Врешті позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2023 року стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Речовий доказ у справі - диск з відеозаписом, яка надала потерпіла ОСОБА_9 , залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1