Справа № 644/5688/21
Провадження № 1-кп/644/148/23

У Х В А Л А

іменем України

22 червня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого- ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у об`єднаних кримінальних провадженнях №0001661 від 25.08.2020 року та №0000056 від 24.03.2021 року у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 3 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

07.04.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, на підставі ухвали Верховного Суду від 09.03.2023 року, з Київського районного суду м. Полтави надійшли об`єднані кримінальні провадження № 0000056 та №0001661 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч.3 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.

В підготовче судове засідання прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає, ризики, визначені ст. 177 КПК України, не зменшились та не перестали існувати, а саме: те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, у разі скасування або зміні на більш м`який запобіжний захід матиме можливість впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не були допитані судом; матиме можливість продовжувати вчиняти злочини. Таким чином, інші запобіжні заходи не можуть забезпечити процесуальні обов`язки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою заперечували, посилався на те, що доказів на підтвердження приведених прокурором ризиків не долучено, а його висновки ґрунтуються на припущеннях..

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.03.2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варто, без можливості внесення застави. Обраний запобіжний захід неодноразово продовжувався. При цьому обґрунтованість підозри про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення була врахована судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Зазначені прокурором ризики були встановлені ухвалами суддів та на даний час, суд вважає, не перестали існувати.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачене призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, що він раніше неодноразово судимий, отже усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачений може переховуватися від суду.

Крім того, суд враховує, що потерпілі та свідки по кримінальному провадженню не допитані, отже обвинувачений може незаконно впливати на вищевказаних осіб з метою зміни їх показань на користь обвинуваченого.

Також суд враховує, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений не працює, отже може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченому повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Отже, з метою забезпечення гарантування присутності обвинуваченого ОСОБА_5 під час подальшого провадження, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не можуть запобігти зазначеним ризикам.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи прокурора про те, що ризики, які мали місце на час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати - є обґрунтованими, а тому заявлене прокурором клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

З викладених вище підстав, суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду при його обранні на теперішній час відпали, що стороною захисту доведено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314, 315, 331, 369 КПК України,- суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по об`єднаному кримінальному провадженню задовольнити.

ОСОБА_5 продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 серпня 2023 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1