КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та захисником ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2023 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.08.2023, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

У апеляційній скарзі захисник вказував на те, що слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони захисту про недоведеність наявності ризиків, _____________________________________________________________________________

Справа № 757/27223/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4360/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також щодо відсутності підстав для кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255 КК України, що вказує на необґрунтованість самої підозри.

Підстави для затримання ОСОБА_7 відповідно до ст. 208 КПК України були відсутні, а зазначені слідчим у протоколі її затримання не відповідають дійсності.

Слідчий суддя помилково дійшов висновку про наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки їх не доведено прокурором, а також у зв`язку із тим, що такі ризики не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею не перевірено належним чином дотримання прокурором вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України в частині посилання на конкретні матеріали провадження, якими обґрунтовується наявність зазначених у клопотанні ризиків та підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу без визначення розміру застави.

24.07.2023 захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких він просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави.

У доповненнях захисник навів доводи, аналогічні доводам раніше поданої апеляційної скарги, та вказував на те, що оскаржувана ухвал підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Органом досудового розслідування не доведено причетність ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Апелянт звертав увагу на те, що ОСОБА_7 проживає у місті Києві з вересня 2022 року, вона не знайома майже з половиною підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Дохід підозрювана отримувала з підприємницької діяльності у сфері реклами, зареєстрована як фізична особа-підприємець у 2020 році у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. До зазначеної реєстрації працювала з дітьми у Комунальному комбінованому дошкільному навчальному закладі № 127 на посаді керівника гуртка.

З ОСОБА_10 підозрювана проживала з вересня 2022 року, з ОСОБА_11 познайомилася через останнього, не приймала участі у будь-якій їхній діяльності та обізнаною про таку діяльність не була.

Органом досудового розслідування не надано доказів причетності ОСОБА_7 до будь-якої протиправної діяльності.

Слідчий суддя не навів жодного посилання на докази наявності обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення не доведено факту вчинення ОСОБА_7 в складі злочинної організації, будучи її активним членом, правопорушень, пов`язаних із заволодінням шляхом обману чи зловживання довірою чужими грошовими коштами з рахунків фізичних та юридичних осіб, несанкціоновано втручаючись в роботу автоматизованої системи інтернет-банкінгу вказаних суб`єктів.

Також відсутні докази того, що ОСОБА_7 , будучи активним членом та учасником злочинної організації, дійсно здійснювала незаконний посів та вирощування конопель, придбала та зберігала обладнання, призначене для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, незаконно виготовляла, зберігала з метою збуту та незаконно збувала особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс на території м Києва та Київської області.

Крім того, органом досудового розслідування не доведено те, що підозрювана діяла у складі злочинної організації.

Слідчим суддею не наведено обґрунтування недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Захисник зазначав, що ОСОБА_7 хоча і підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, однак слідчим суддею не взято до уваги особу підозрюваної, зокрема те, що вона має постійне місце проживання, офіційно працює та є фізичною особою-підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації.

Додані до клопотання слідчого матеріали не містять відомостей про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадження можна уникнути шляхом застосування до підозрюваної менш тяжкого запобіжного заходу, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України.

На переконання захисника, запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначення розміру застави, з огляду на необґрунтованість підозри, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту захисник просив визначити за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною квартирою ОСОБА_7 користується на підставі договору оренди, або за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на дану квартиру зареєстровано за підозрюваною на підставі спадкування за заповітом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 361, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 1, 2 ст. 255, ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 317, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно на початку 2019 року ОСОБА_11 , володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом, прагненням до наживи і метою незаконного отримання доходів на постійній основі, вирішив здійснювати заволодіння шляхом обману чи зловживання довірою чужими грошовими коштами з рахунків фізичних та юридичних осіб, несанкціоновано втручаючись в роботу автоматизованої системи інтернет-банкінгу вказаних суб`єктів, а також здійснювати незаконний посів та вирощування конопель, придбавати та зберігати обладнання, призначене для виготовлення наркотичних засобів, організовувати та утримати місця для незаконного виготовлення наркотичних засобів, незаконно виготовляти, зберігати з метою збуту, а незаконно збувати особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуану) на території м. Києва, Київської та Дніпропетровської областей.

Так, з метою реалізації свого злочинного задуму, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше січня 2019 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_11 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, а тому її провадження потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей та вжиття заходів суворої конспірації, маючи намір здійснювати таку діяльність протягом тривалого періоду часу, створив стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, до складу якої ним особисто або через інших учасників злочинної організації з його подальшим погодженням залучено ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого було вчинення злочинів проти власності, у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та сильнодіючих лікарських засобів, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника такої злочинної організації, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_11 , як керівнику злочинної організації, свідомо виконуючи його вказівки.

Крім того, слідством встановлено, що було розроблено план діяльності злочинної організації, який полягав в тому, що ОСОБА_11 забезпечив ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які були обізнані у незаконному виготовлені у кустарних умовах особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани), засобами для посіву, вирощування конопель та лабораторним обладнанням, необхідними для незаконного виготовлення вищевказаних наркотичного засобу.

У подальшому, незаконно виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, відповідно до розробленого ОСОБА_11 злочинного плану, останніми перевозились до офісу металобази за адресою: АДРЕСА_3 , де після зважування та фасування наркотичних засобів, збувались невстановленим досудовим розслідуванням довіреним ОСОБА_11 особам.

Оплата за придбання особливо небезпечних наркотичних засобів здійснювалася готівковим шляхом.

ОСОБА_7 , як активний учасник злочинної організації, виконувала такі функції: виконувала вказівки та доручення ОСОБА_11 , пов`язані із незаконною діяльністю злочинної організації; відповідала за підготовлення до незаконного збуту наркотичних засобів шляхом їх зважування та фасування; здійснювала зберігання наркотичних засобів у житлових приміщеннях; передавала вищевказані наркотичні засоби іншим учасникам злочинної організації з метою подальшого збуту; для досягнення цілей злочинної організації, за вказівкою ОСОБА_11 організувала та використовувала місце свого спільного з ОСОБА_10 проживання за адресою: АДРЕСА_4 , для незаконного виготовлення наркотичних засобів з метою збуту, для незаконного посіву та вирощування конопель, для придбання та зберігання обладнання, призначеного для виготовлення наркотичних засобів.

Згідно даних протоколу затримання від 29.06.2023, цього ж дня о 11 год. 42 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

29.06.2023 о 19 год. 04 хв. ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; у незаконному виготовлені та зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313 КК України; в організації та утриманні місць для незаконного виготовлення наркотичних засобів злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 317 КК України; у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості понад п`ятдесят рослин злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 310 КК України; у незаконному виготовленні, зберіганні та пересиланні з метою збуту наркотичних засобів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

30.06.2023 старший слідчий слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 29.06.2023, погодженим прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , в якому просив застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2023 задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.08.2023, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000103 від 21.01.2022.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , їх наслідки, характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив їй розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, а також у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю інкримінованих їй кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, або визначення розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі з доповненнями доводи про незаконність оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Посилання захисника на недоведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваної до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги про невірну кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 255 КК України, відсутність доказів причетності підозрюваної до інкримінованих кримінальних правопорушень, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження апелянта про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, не виключена ймовірність того, що остання у разі, якщо не буде обмежена у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини інкримінованих злочинів, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності ризику впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Матеріали судового провадження свідчать про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, вірогідність настання яких, поряд із ризиками можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є досить високою.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, офіційно працює та є фізичною особою-підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації, не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника в апеляційній скарзі з доповненнями про те, що ОСОБА_7 було затримано без наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, спростовуються даними протоколу затримання від 29.06.2023, з якого убачається, що ОСОБА_7 затримано 29.06.2023 о 11 год. 42 хв. на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 208 України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доводи захисника стосовно незаконного затримання підозрюваної та порушення слідчим ст. 208 КПК України могли бути предметом оскарження в порядку ст. 206 КПК України щодо підстав затримання особи або при розгляді клопотання про застосування (зміну) запобіжного заходу, а також можуть бути предметом розгляду в подальшому, зокрема при оцінці доказів, отриманих під час затримання підозрюваного.

Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 червня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3