Справа № 183/5041/23
№ 1-кп/183/1387/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості по якому внесені 03.04.2023 року до ЄРДР за № 0000031, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -

у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2023 року, приблизно о 20.00 годині, ОСОБА_3 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , з метою з`ясувати з ним стосунки. В цей час на вулицю з двору вийшов ОСОБА_4 і у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій прямий умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, діючи умисно, перебуваючи з ОСОБА_4 у безпосередній близькості, стоячи навпроти нього, наніс один удар дерев`яною битою, яка знаходилася в його лівій руці, у лобно тім`яну область голови ОСОБА_4 , від чого той поступився назад у двір домоволодіння АДРЕСА_2 .

Після чого, продовжуючи свої умисні протиправні дії, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_4 та наніс останньому один удар дерев`яною битою, яка знаходилася в його лівій руці, в область лівого ока.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, забитої рани у лобно тім`яній області голови, синця навколо лівого ока, які у своїй сукупності, за своїм характером, відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

05 березня 2023 року, приблизно о 20.01 годині ОСОБА_3 , знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , де під час конфлікту з ОСОБА_4 у нього виник умисел на незаконне проникнення на територію вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що не має законного права проникати на територію домоволодіння без дозволу власника, через незамкнену хвіртку потрапив на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що перебуває у володінні іншої особи, тим самим незаконно проник до іншого володіння особи всупереч волі законного володільця, ОСОБА_6 , порушивши право останньої на недоторканність іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи.

До суду надійшов обвинувальний акт з письмовою заявою ОСОБА_3 в якій він обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 11-12). А також до обвинувального акта долучено заяви потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про те, що вони не заперечують проти розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорюються обвинуваченим та потерпілими, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не виявив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, їх наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків.

Санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді, в тому числі, штрафу, арешту, громадських та виправних робіт, однак суд вважає неможливим призначити ОСОБА_3 один із видів даних покарань, оскільки останній офіційно не працює, вину визнає, щире кається.

Отже, з урахуванням вищезазначених обставин, призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, передбачені санкцією ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року 1 місяці обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік один місяць.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази у виді дерев`яної бити, якою зі слів ОСОБА_4 йому були спричинені тілесні ушкодження знищити (а.м. 23).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1