ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2383/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/155/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.5 ст.407 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 26 квітня 2023 року (в редакції Закону №194-VIII від 12 лютого 2015 року),-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора і продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 24 червня 2023 року до 23 год 59 хв.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що усі свої доводи про наявність ризиків, передбачених у ст. 177 KПK України, прокурор обґрунтовував виключно твердженнями, які не підтверджені доказами.

Зазначає, що судя безпідставно не задовольнив його клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як прокурор належним чином не довів неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник також вказує, що обвинувачений є молодою людиною, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також міцні соціальні зв`язки, оскільки він проживає з матір`ю за вказаною адресою.

Також звертає увагу суду на те, що при продовженні строку тримання під вартою становище обвинуваченого погіршилося, оскільки не було визначено розмір застави, згідно ч.3 ст. 183 КПК України.

Захисник вважає, що до ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого та його захисника які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважає ухвалу законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що на розгляді Тернопільського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000104 від 23 листопада 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.5 ст. 407 КК України (в редакції Закону №194-VIII від 12 лютого 2015 року).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 було застосовано під час досудового розслідування цього кримінального провадження і під час судового розгляду його дію продовжено до 27 квітня 2023 року.

Однак, до спливу вказаного строку судове провадження завершити не вдалося і ухвалою від 26 квітня 2023 року суд продовжив строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 24 червня 2023 року.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відсутні обставини, які би вказували на зменшення чи відсутність на даний час ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при застосуванні відносно ОСОБА_7 цього запобіжного заходу.

При цьому, як видно зі змісту ухвали суду, було враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин, він може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші злочини, так як ОСОБА_7 раніше судимий за умисний корисливий злочин, судимість за який не знята та не погашена, неодружений, відсутні відомості про наявність у нього утриманців, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.

Наведені обставини в сукупності підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про те, що сукупність наявних ризиків, які є підставою для застосування запобіжних заходів, продовжують існувати і не зменшились, а тому на даний час відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає з матір`ю, судом першої інстанції були правильно оцінені, як такі, що не спростовують вагомості наявних ризиків, а тому не можуть бути безумовною підставою для відмови у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наявні відомості про особу обвинуваченого, про які вказує сторона захисту, самі по собі не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу, оскільки не спростовують наведені в ухвалі місцевого суду висновки про те, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати.

Доводи сторони захисту про те, що при продовженні строку дії запобіжного заходу було погіршено становище обвинуваченого тим, що не визначено розмір застави є надуманими, оскільки такий розмір було визначено при застосуванні цього запобіжного заходу ухвалою слідчого судді від 04 січня 2023 року в сумі 55 тис.грн. і можливість внесення застави після продовження строку тримання під вартою не виключається.

На переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає як конкретним обставинам цього провадження та відомостям про особу обвинуваченого.

Порушень вимог КПК України, які могли би стати підставою для скасування ухвали суду, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Таким чином, з урахуванням викладеного та інших встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до правильного висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.404-419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 26 квітня 2023 року про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді