ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1107/23 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/ 61/23 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання: ОСОБА_5

адвоката : ОСОБА_6

прокурора : ОСОБА_7

обвинуваченого : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000001 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вільнюс , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 111 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу суду 11.07.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо щодо ОСОБА_8 скасувати, винести постанову , якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю

Вказує, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Пред`явлена підозра є необґрунтованою, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, в діях слідчого вбачається порушення вимог кримінального процесуального закону, на даний час не встановлено та чітко не зазначено осіб, з ким міг співпрацювати ОСОБА_8 .

На даний час встановлено коло осіб, які надають покази, що спростовують факт оголошеної підозри та ставлять під сумнів покази свідків , на яких ґрунтується підозра. Свідки були допитані слідчим УСБУ, однак не всі свідки були допитані у зв`язку із терміновим закінченням розслідування. Всі клопотання та заяви щодо допиту та встановлення додаткових свідків та обставин справи були завчасно надані до канцелярії слідчого відділу УСБУ, що дає підстави вважати , що слідство було проведено не в повному обсязі та одноформатно.

Судом не взято до уваги психофізичний стан та післяопераційний стан десятника.

Після полону ОСОБА_8 самостійно повернувся до рідного міста , щоб знову повернутися до ЗСУ, постійно, у відповідності до пояснень та доказів, виходив на зв`язок, самостійно чекав перевірки, особисто разом із старшим групи приїхав до слідчого відділу УСБУ, де його було затримано, що свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваного від суду.

Під час воєнного стану відсутній вільний виїзд за кордон, що унеможливлює вказаний ризик, у ОСОБА_8 взагалі відсутні документи , що пов`язано з втратою їх в полоні.

Суд не взяв до уваги , що свідків в зазначеному кримінальному провадженні встановлено та допитано, на теперішній час вони знаходяться в спеціальних умовах, зокрема, служать в ЗСУ, що обмежує вплив та доступ до них та свідчить про відсутність ризику можливого незаконного впливу ОСОБА_8 на останніх.

Поза увагою суду залишилось, те , що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики з місць роботи та служби, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , тобто він має всі належні умови для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Потрібно обов`язково приймати до уваги післяопераційний стан ОСОБА_8 пов`язаний з проведеною 13.07.2023 року операцією та жорсткими рекомендаціями щодо реабілітації які не можна виконати в умовах слідчого ізолятора.

Не взято до уваги , що ОСОБА_9 має на утриманні двох дітей 2005 та 2014 року народження.

Судом не враховано стан здоров`я ОСОБА_8 , який під час знаходження в полоні піддавався системним тортурам та катуванням, що спричинило велику шкоду психо-фізичному стану, в зв`язку із чим він потребує належного медичного обстеження, лікування та довготривалої реабілітації.

Клопотання прокурора необґрунтоване, ризики не доведені належними та достатніми доказами, обвинувальний акт із доказової бази містить в собі формальний характер, який ґрунтується на неналежних доказах без жодного документа чи електронного носія, який викриває Десятника як особу , яка дійсно займалася діяльністю проти Держави.

Одна лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків .

Мотиви Суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вбачається, що на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000001 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Як видно із матеріалів провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2023 року продовжено строк тримання ОСОБА_8 під вартою без визначення розміру застави до 12 липня 2023 року. Слідчим суддею зазначено, що продовжують існувати ризики , які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків , вчинити інше кримінальне провадження .

За приписами ч. 6 ст. 176 КПК під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Під час підготовчого судового засідання 11.07.2023 року судом відповідно до приписів ст. 315 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 без визначення розміру застави прокурор, як видно, обґрунтував продовженням існування ризиків, передбачених п. 1,2,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольнивши клопотання прокурора, суд, як видно, погодився із доводами про продовження існування вказаних у клопотанні прокурора ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спроби переховування від суду , вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, які ще не допитані судом.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування( продовження) запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування ( продовження) одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати.

Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки суду не спростовують.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

Суд підставно взяв до уваги, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність продовження існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, та суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, в тому числі і стан здоров`я обвинуваченого , що в цілому і стало підставою для висновку про продовження існування встановлених ризиків та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Сукупність відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_8 та наявні у нього соціальні зв`язки, які не можна визнати достатніми для того, щоб гарантувати стримуючу дію та нівелювання встановлених ризиків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину з урахуванням того, що судовий розгляд провадження знаходиться на початковій стадії , дають підстави погодитися із висновками суду, що на цій стадії судового розгляду продовжує існувати ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження захисника про те, що лише тяжкість інкримінованого злочину стала підставою для продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід визнати безпідставними.

Відомості, що характеризують обвинуваченого, його соціальні зв`язки, наявність у нього двох неповнолітніх дітей, були фактично враховані, як видно, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і при продовженні строку тримання під вартою.

Відомостей чи доказів того, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які не були враховані судом і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано.

Наявність у обвинуваченого фактичного місця проживання у м. Херсоні області не може бути визнано таким чинником, який сам по собі нівелює встановлені у кримінальному провадженні ризики.

Зважаючи на те, що судовий розгляд перебуває на початковій стадії , у провадженні не були досліджені докази, колегія суддів погоджується із висновком суду, що продовжує існувати вірогідність ризику незаконного впливу на свідків , покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що встановлені всі свідки і вони допитані слідчим, і що вони знаходяться в спеціальних умовах, що за твердженням захисника нівелює ризик впливу на свідків, не є прийнятними зважаючи на те, що відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він сприймав безпосередньо під час судового засідання.

Апеляційний суд, зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК, його тяжкість та суспільну небезпечність, враховуючи обставини, передбачені 177, 178, 183 КПК, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, його соціальні зв`язки, за відсутності доказів того, що вони здатні впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, погоджується із висновком суду, про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлені ризики із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам , що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Умови перебування в установі попереднього ув`язнення, не можна визнати самостійною та достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Обов`язок забезпечення належних умов утримання особи в установі попереднього ув`язнення та її безпеки в умовах воєнного стану покладено на відповідні органи державної влади та пенітенціарної системи .

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України та існуванням реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження з метою завершення розгляду кримінального провадження.

Обґрунтованість підозри , як видно , була предметом перевірки слідчого судді на стадії застосування запобіжного заходу та продовження строку його дії.

Наразі обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 111 КК надійшов до суду.

В суді першої інстанції розпочато судовий розгляд провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , а тому встановлення на даному етапі його вини у вчиненні інкримінованого злочину відноситься до компетенції суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Перевірка достатності доказів для постановлення обвинувального вироку не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про обрання запобіжного заходу до закінчення судового розгляду.

Апеляційний суд, до ухвалення рішення суду першої інстанції по суті, позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні, в тому числі на предмет їх допустимості, достатності та переконливості , а також робити висновки щодо доведеності чи недоведеності винуватості особи, повноти досудового розслідування, тощо.

Твердження захисника про те, що судом не у повній мірі були враховані відомості щодо стану здоров`я обвинуваченого не знайшли свого підтвердження. Як видно з ухвали суд навів висновки щодо врахування стану здоров`я обвинуваченого.

В матеріалах справи, що надійшли до суду апеляційної інстанції та стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б об`єктивно свідчили про критичний стан здоров`я обвинуваченого .

Натомість наявні у матеріалах провадження результати обстеження, та додана до апеляційної скарги виписка з медичної картки стаціонарного хворого , свідчать про те, що обвинуваченому ОСОБА_8 забезпечується можливість проходження обстеження та проведення лікування у відповідних закладах охорони здоров`я.

З доданої виписки з медичної карти вбачається, що 13.07.2023 року в хірургічному відділенні ТОВ « Дім Медицини» ОСОБА_8 було проведено лікування ( операцію), надані рекомендації, вказана виписка не містить застереження щодо неможливості проходження післяопераційного лікування в медичній частині установи попереднього ув`язнення.

В умовах слідчого ізолятора медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у разі встановлення у визначеному законом порядку незадовільного стану здоров`я, який перешкоджатиме подальшому перебуванню обвинуваченого під вартою, обвинувачений або його захисник не позбавлені права звернутися до суду із відповідним клопотанням про зміну раніше обраного/продовженого запобіжного заходу .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги захисника задоволенню не підлягають.

Доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою підлягає перевірці через нетривалий час в порядку ст. 331 КПК судом першої інстанції , а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду документи на підтвердження доводів щодо обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Керуючись ст.ст. 315,404, 405, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2023 року, якою в підготовчому судовому засіданні щодо обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4