УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року

м. Київ

справа № 761/28481/22

провадження № 51-4307ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про виправлення описок та роз`яснення ухвали,

встановив:

З матеріалів провадження за скаргою убачається, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ухвалою від 25 січня 2023 року закрив провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягала у нерозгляді клопотання скаржника від 06 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0001032.

Київський апеляційний суд ухвалою від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу районного суду від 25 січня 2023 року - без змін.

Також Київський апеляційний суд ухвалою від 26 червня 2023 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 про виправлення описок та роз`яснення вказаної ухвали суду апеляційної інстанції від 28 березня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня.

Отже, зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Що стосується рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4 про виправлення описок

Відповідно до ч. 3 ст. 379 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвалу суду про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень може бути оскаржено.

Однак, ухвала про внесення виправлень у судове рішення чи відмову у внесенні виправлень має особливу правову природу, обумовлену її «похідним» характером, оскільки вона не вирішує будь-яких питань по суті, окрім як щодо виправлення допущених у судовому рішенні відповідного суду описок і очевидних арифметичних помилок (або відмову у внесенні таких виправлень). Зміст ухвали про внесення виправлень у судове рішення завжди обумовлений змістом судового рішення, до якого вносяться зміни, а тому оцінка правомірності постановлення такої ухвали з точки зору її змісту у випадку її оскарження в апеляційному чи касаційному порядку має здійснюватися одночасно із оцінкою змісту виправленого судового рішення.

У зв`язку з цим, оскарження ухвали про внесення виправлень у судове рішення має здійснюватися в тому ж порядку, як і виправлене судове рішення, у тому числі з урахуванням інстанції суду, який прийняв таке рішення. Аналогічний висновок необхідно зробити й щодо ухвали про відмову у внесенні виправлень. Дотримання відповідного порядку оскарження може бути поєднане із наявністю відповідних обмежень права на оскарження тих чи інших судових рішень, крім випадків, коли суд при постановленні ухвали про внесення виправлень у судове рішення вийшов за межі наданих йому законом повноважень.

Наведене вище узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду (наприклад, із ухвалами Верховного Суду від 03 червня 2019 у справі № 757/5205/19-к, від 16 березня 2023 року у справі № 463/5991/20 тощо).

Відповідно ж до ч. 4 ст. 424 КПК ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Таким чином, оскільки оскарженню в касаційному порядку не підлягає ухвала Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року (постановлена за результатами розгляду по суті апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді), то, відповідно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає й ухвала цього суду від 26 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні заяви про виправлення описок в ухвалі Київського апеляційного суду від 28 березня 2023 року.

Що стосується рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали

Частиною 1 ст. 424 КПК, визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Так, оспорюване рішення в частині відмови у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, а тому з урахуванням зазначеного та положень п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, не може бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Крім того, згідно з положеннями ч. 4 ст. 380 КПК ухвала про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржена в апеляційному порядку, права на її касаційне оскарження законом не передбачено.

Таким чином, проаналізувавши касаційну скаргу ОСОБА_4 та додані судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції від 26 червня 2023 року, з якою не погоджується скаржник, не може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, хоча про таку можливість помилково й указав апеляційний суд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Крім того, колегія суддів бере до уваги положення ч. 3 ст. 428 КПК, якою визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки касаційної скарги на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3