Справа № 336/3185/23
Провадження 1-кп/336/711/2023
У Х В А Л А

20.09.2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

встановив:

до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя вищезазначений обвинувальний акт надійшов 11.04.2023 року.

Згідно з вимогами ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу визначено склад суду: головуючий суддя ОСОБА_1 , обвинувальний акт у кримінальному провадженні передано судді 11.04.2023.

Ухвалою від 11.04.2023 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 19.04.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 призначене до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою до строком на 60 днів.

Клопотання обгрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке кваліфікується як відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому ОСОБА_4 є військовослужбовцем за контрактом, службу проходить у місці тимчасової дислокації підрозділу поблизу АДРЕСА_1 , проте фактично мешкає на території іншої області, а саме у Вінницькій області, що дає можливість останньому, ігноруючи накази командирів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, безперешкодно покинути тимчасове місце дислокації підрозділу та переховуватись в подальшому від органів досудового розслідування та суду.

Місця проживання у м.Запоріжжя підозрюваний не має, наявності міцних соціальних зв`язків не встановлено. У даному випадку йдеться мова про членів родини, малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження а саме, злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких.

Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), знаходячись на волі він буде переховуватись від суду, що обґрунтовує ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі, підозрюваний зможе незаконно впливати на осіб, які являються свідками по кримінальному провадженню, що в подальшому може негативно вплинути на повний та неупереджений розгляд кримінального провадження в суді та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме: встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів на думку прокурора не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений кожен окремо висловили свою позицію щодо заявленого клопотання та проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обрати інший запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про визначення розміру застави, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 не має наміру ухилятися від суду і буде проживати в орендованій нею квартирі у м.Запоріжжя.

Суд розглянувши клопотання, заявлені сторонами, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора та часткового задоволення клопотання адвоката виходячи з таких мотивів.

Згідно імперативних приписів ч. 8. ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального Кодексу України. (Частину четверту статті 183 доповнено абзацом восьмим згідно із Законом № 2198-IX від 14.04.2022; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2531-IX від 16.08.2022 ).

Судом не встановлено підстав для зміни запобіжного заходу, так ОСОБА_4 є військовослужбовцем, контракт із ним не розірвано, він не відсторонений від проходження служби і на цей час його обов`язки військовослужбовця продовжують діяти.

Проте з огляду на те, що у справі допитано свідків, які є військовослужбовцями, ризик впливу на них з боку обвинуваченого вже відпав. Свідок ОСОБА_7 , який ще не допитаний у суді, на момент події був військовослужбовцем, проходив службу у місці тимчасової дислокації військового підрозділу у Запорізькій області, повідомив суд письмово, що він проживає на цей час у м.Полоння, Хмельницької області.

Прокурор у судовому засіданні повідомив, що свідок ОСОБА_7 вже не проходить службу в ЗСУ, але його покази є джерелом доказів, він може бути допитаний у режимі відеоконференції.

Суд враховує, що допит свідка у режимі відеоконференції можливий лише з приміщення іншого суду, із дотриманням вимог закону до допиту свідка у судовому засіданні, а відтак прокурор має визначитися із судом у якому має бути організований допит свідка в режимі відеконференції, суд має у свою чергу має забронювати заздалегідь залу судового засіданні, постановити відповідну ухвалу, скерувати її для виконання до суду, у якому відбуватиметься допит свідка. Зазначене може зайняти багато часу.

ОСОБА_4 при продовженні запобіжного заходу не визначався розмір застави, зокрема з мотивів запобігання його впливу на свідків.

Проте за тих умов, що склалися, а саме: свідки допитані, ОСОБА_7 проживає у іншій області України, перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою без визначення розміру застави не є виправданим, відтак суд може задовольнити клопотання адвоката в частині визначення розміру застави. При чому, у разі внесення застави та звільнення з СІЗО, на обвинуваченого покладаються обов`язки, яких він має дотримуватися та свідомо ставитися до своїх процесуальних обов`язків, дотримуватися обов`язків військовослужбовця, від яких він не звільнений та не відсторонений і вони продовжують діяти.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 402 КК України, суд має право визначити розмір застави.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 214 720 гривень 00 копійок.

З цих підстав суд, керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою встановити до 18 листопада 2023 року включно.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визначити одночасно щодо ОСОБА_4 , або заставодавець (інша фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 214 720 гривень 00 копійок (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень нуль-нуль копійок) на депозитний рахунок місцевих загальних судів (отримувач платежу ТУ ДСАУ в Запорізькій області, ідентифікаційний код за , рахунок № UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: застава за (вказати П.І.Б. особи, за яку вноситься застава); номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа).

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу підозрюваний, без дозволу командира військової частини або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну дислокації військової частини;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом, зокрема обмежитись у спілкуванні зі свідками по кримінальному провадженню.

5) не залишати місце несення служби, тимчасове розташування підрозділу військової частини без дозволу командира військової частини.

6) повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його частина.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1