Справа №: 486/685/23 Провадження № 1-кп/486/147/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000432 від 05.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшло клопотання начальника Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000432 від 05.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчими відділенням ВП № 3 Вознесенького РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000432 від 05.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.06.2016 до Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа 04.06.2016 близько 10.40 години, перебуваючи на території "Центрального ринку" в м. Южноукраїнськ, по вул. Дружби Народів в м. Южноукраїнськ, після сварки з ОСОБА_5 з приводу продажу неякісного взуття відкрито заволоділа одним босоніжком, що знаходився на прилавку торгівельної точки, під вілкритим небом; після чого зникла з місця події.

Прокурор посилається, що у ході досудового рослідування допитувалась потерпіла та свідок. Також прокурор посилається на доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення свідків, очевидців та встановлення особи, яка незаконно заволоділа майном потерпілої.

Прокурор вважає, що з 2016 року по 2023 рік органами досудового слідства проведено всі можливі слідчі-розшукові дії, однак до теперішнього часу не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності вже закінчились. Тобто, є підстави для закриття кримінального провадження відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні суд досліджував матеріали кримінального провадження № 0000432 від 05.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Судом встановлено, що в провадженні ВП № 3 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області більше шести років перебувають матеріали кримінального провадження № 0000432, відомості про яке внесено 05.06.2016 до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (а.с. 1-3 кримінального провадження).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положення ч. 1 ст. 21 КПК України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

04.06.2016 слідчий Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_7 повідомила прокурора про початок досудового рослідування (а.с. 2 кримінального провадження).

04.06.2016 постановою визначено групу прокурорів у складі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (старший групи прокурорів) (а.с. 3 кримінального провадження).

Оргнами досудового слідства проводилися з 2016 року наступні слідчі дії: огляд місця події 04.06.2016 (а.с.5-6), допит потерпілої ОСОБА_6 04.06.2016 (а.с. 7-9), допит свідка ОСОБА_12 04.06.2016 (а.с. 10-11).

Слідчою СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 (без дати) (а.с. 14 кримінального провадження) та слідчою СВ ВП № 3 Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 (01.01.2023) були надані доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України (а.с. 22 кримінального провадження).

Начальником СКП Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 (а.с. 15 кримінального провадження) та слідчою СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 подавались рапорта (а.с .25 кримінального провадження).

Начальником СВ Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 було надано доручення про проведення досудового рослідування від 08.06.2017 (а.с.16 кримінального провадження).

19.05.2021 в.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_16 виніс постанову про призначення прокурора, якою призначив прокурорів у кримінальному провадженні: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (старший групи прокурорів), ОСОБА_17 (а.с. 17 кримінального провадження).

19.05.2021 прокурор Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_11 виніс постанову про визначення органу проведення досудового рослідування для подальшої організації проведення досудового рослідування (а.с. 18-19 кримінального провадження).

20.05.2021 в.о. заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_16 виніс постанову про призначення прокурора, призначивши прокурорами у кримінальному провадженні: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (старший групи прокурорів) та ОСОБА_17 (а.с. 20 кримінального провадження).

21.05.2021 постановою заступником начальника СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_18 визначено групу слідчих у складі: ОСОБА_19 (старший групи слідчих), ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 (а.с. 21 кримінального провадження).

28.04.2023, перший заступник керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_24 виніс постанову про зміну групи прокурорів, призначивши прокурорами у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 (старший групи прокурорів) (а.с. 26 кримінального провадження).

З дослідженого в судовому засіданні кримінального провадження (26 аркушів) вбачається, що проведення досудового слідства зводилось лише до надання легітимності слідчим та прокурорам, а будь-які інші слідчі дії, пов`язані з досудовим слідством, ними не проводились більше шести років.

Розглянувши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, враховуючи думку прокурора, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні вищевказаного клопотання, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).

Відповідно до практики ЄСПЛ, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).

Із досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000432 від 05.06.2016 не вбачається, що органи досудового слідства виконували будь-які розшукові дії. Крім того, прокурор, який звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, не обгрунтував його належним чином та не зазначив жодної слідчої дії з моменту внесення до ЄРДР.

Частина 1 статті 186 КК України передбачає відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Встановлено, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Перерив строку давності відбувається як через ухилення від слідства та суду, а також через вчинення особою до закінчення зазначених строків, хоча б одного нового злочину.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження, якщо не буде дотримано вказаних вимог.

Як зазначив ЄСПЛ по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року, п. 65) для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

В п. 40 рішення ЄСПЛ «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013, зазначено, що державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

Суд, не зважаючи на закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вважає, що органом досудового розслідування не вжито всіх дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Суд, дослідивши обставини даного кримінального провадження, безпосередньо дослідивши і оцінивши зібрані у кримінальному провадженні докази, які стосуються цього провадження у їх сукупності; встановив порушення кримінального процесуального закону, які допустив орган досудового розслідування. Крім того, жодних слідчих дій у даному кримінальному провадженні протягом більше шести років, окрім визначення слідчих та прокурорів, не здійснювалось, що дає підстави суду зробити висновок про поверховість, неповноту і необ`єктивність судового слідства. Тому суд вважає, що відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальност, тому клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись статтями 283-288, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000432 від 05.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження № 0000432 від 05.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, після набрання законної сили ухвали повернути до Відділення поліції № 3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1