Справа № 953/6665/22
н/п 1-кс/953/4240/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районого суду м. Харкова заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001921 від 18.06.2022 року за клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 08.06.2023, надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001921 від 18.06.2022 року за клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України.

В обґрунтування заявленого відводу захисник посилається на існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості слідчого судді, що є на його думку підставою для відводу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України. Зокрема зазначено про не надання оцінки слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставин затримання підозрюваного ОСОБА_3 , без ухвали слідчого судді, порушення процедури набуття ними статусу підозрюваного та не надання даним обставинам оцінки, не надання оцінки доказів обґрунтованості підозри та підтвердження існування ризиків під час розгляду клопотання, порушення принципу безпосередності дослідження доказі, оскільки в ухвалі міститься посилання на покази свідків яких вона не допитувала особисто, не вірно зазначено дані про особу підозрюваного. На підставі зазначеного просить заяву про відвід задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 підтримали подану заяву, наполягали на задоволенні заявленого відводу.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення заяви про відвід, зазначив, що наведені у заяві обставини не свідчать про наявність у діях слідчого судді упередженості та не є підставами для відводу, зі змісту заяви про відвід вбачається незгода з прийнятими рішеннями, заява про відвід не обґрунтована, не містить доказів доведеності викладених обставин. Просив відмовити у задоволенні заяви. Зазначив, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскаржувалась стороною захисту та була залишена без змін судом апеляційної інстанції. Порушень слідчим суддею під час розгляду встановлено не було.

Слідча суддя ОСОБА_5 , якій заявлено відвід, просить розглянути заяву про відвід у її відсутність, по суті відводу пояснення не надано.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК).

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід слідчого судді, передбачений ст. 75 КПК України. За змістом заяви про відвід захисник вказує на підставу для відводу, передбачену п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК (наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді).

Оцінивши наведені стороною захисту підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_5 суддя не знаходить підстав для його задоволення.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим розроблені усталеною судовою практикою ЄСПЛ.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ прийшов до висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

У своїй заяві захисник, як на підставу відводу слідчого судді, посилається на те, що слідча суддя не надала оцінку під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставин затримання підозрюваного, набуття ними статусу підозрюваного, оцінку доказів обґрунтованості підозри та існування ризиків, порушення принципу безпосередності дослідження доказі, оскільки в ухвалі міститься посилання на покази свідків,яких вона не допитувала особисто, не вірно зазначено дані про особу підозрюваного.

На переконання судді, в даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 , як слідчого судді при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України, а зводиться до переоцінки ухвали слідчої судді про застосування запобіжного заходу.

Оцінюючи зазначені доводи з точки зору наявності підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_5 , вважаю за необхідне зазначити, що, такі доводи фактично зводяться до незгоди з прийнятими судовими рішеннями, будуються виключно на власних суб`єктивних міркуваннях про існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності слідчого судді, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

Отже, оскільки заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_5 не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про її заінтересованість чи упередженість, суддя приходить до висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80-81, 309, 372 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001921 від 18.06.2022 року за клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1