КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4993/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 359/6965/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001619, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт, з метою збереження речового доказу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Камаз 5410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.11.2019 року, ОСОБА_10 , жительці АДРЕСА_1 , та накласти арешт на попиляні колодки деревини тополя різної довжини та діаметру.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Щодо підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року, прокурор зазначає, що розгляд клопотання сторони обвинувачення відбувся без технічної фіксації та без участі слідчого чи прокурора, про наявність оскаржуваної ухвали стороні обвинувачення стало відомо лише 24.07.2023 року від співробітників відділення поліції № 2 Бориспільського районного управління поліції ГУ НП в Київській області до яких звернувся адвокат особи у якої тимчасово вилучено майно ОСОБА_7 .

На думку прокурора, слідчий суддя фактично повністю проігнорував докази, викладені у клопотанні про накладення арешту на майно, та взагалі не дослідив будь-які обставини, підтверджуючі наявність у вилученого майна ознак речового доказу.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі, пояснення представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Начальник Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 зазначив, що розгляд клопотання старшого слідчого про накладення арешту на майно відбувся без виклику та участі сторони обвинувачення. Копію оскаржуваної ухвали прокурор отримав 24.07.2023 року, що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах провадження. Апеляційну скаргу направив на поштову адресу Київського апеляційного суду 24.07.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в розумінні ч. 2 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження прокурором не пропущено, у зв`язку з чим такий строк не підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001619, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що 06.07.2023 року під час патрулювання території обслуговування, працівниками СРПП відділу поліції № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, за адресою: Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вулиця Дарницька (поблизу перехрестя з вул. Незалежності), виявлено автомобіль марки «Камаз 5410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходились попиляна на колодки деревина тополі різної довжини та діаметру, без відповідних документів.

06.07.2023 року, у період часу з 15 год. 35 хв. по 16 год. 10 хв., керуючись ст. ст. 100, 104-106, 223, 234, 237 КПК України, проведено огляд місця, що за адресою: Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вулиця Дарницька (поблизу перехрестя з вул. Незалежності).

В ході огляду зафіксовано обстановку на місці події, виявлено та вилучено об`єкти, які є предметом кримінального правопорушення та потребують подальшого дослідження, а саме: вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 5764» державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого перебувала деревина породи «тополь».

По завершенню огляду вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 5764» державний номерний знак НОМЕР_1 , тимчасово вилучено та направлено на майданчик утримання транспортних засобів при ВП № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, що за адресою: Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вулиця Незалежності, 109, у зв`язку із збереженням слідів вчинення злочину та необхідності подальшого проведення експертного дослідження деревини, зокрема проведення судово-трасологічної та судово-екологічної експертизи.

07.07.2023 року, вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001619 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

07.07.2023 року, вищевказані вилучені об`єкти визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесена слідчим відповідна постанова.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.11.2019, вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 5764» державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , адреса: АДРЕСА_1 .

Згідно усної домовленості вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 5410» державний номерний знак НОМЕР_1 перебуває у користуванні сина ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

07.07.2023 року старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «Камаз 5410», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.11.2019 року, ОСОБА_10 , жительці АДРЕСА_1 , а також накладення арешту на попиляні колодки деревини тополя різної довжини та діаметру.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.07.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні старшим слідчим доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, вказане у резолютивній частині ухвали, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 167, 170, 173 КПК України та вказав, що органом досудового розслідування не доведено необхідність такого арешту, оскільки не надано обсягу вагомих доказів, які би підтверджували, що майно, на яке планується накладення арешту, набуте кримінально-протиправним шляхом, як це визначено ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту вищевказаного майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність останніх у даному кримінальному провадженні.

Прокурором у кримінальному провадженні жодним чином не доведено, що вищевказане майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом, що свідчить про формальність наявної в матеріалах провадження постанови старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 від 07.07.2023 року про визнання предметів речовими доказами.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що старший слідчий, обґрунтовуючи подане клопотання про арешт майна, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вищевказане майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 395, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001619, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - начальника Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4