571/643/23
1-кп/571/120/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючий, не інвалід, розлучений, раніше не судимий,

-за ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

08 лютого 2023 року близько 07-ї години ОСОБА_4 , перебуваючи на території прилеглій до вул. Шевченка, в смт. Рокитне, Сарненського району, Рівненської області, неподалік лісопильного складу, на ґрунті виниклих неприязних відносин, вчинив суперечку із ОСОБА_5 , під час якої, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, наніс 2 (два) удари кулаком правої руки в область голови ОСОБА_5 . Від нанесених ударів, ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на землю, тоді ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс ще 2 (два) удари ступнею правої ноги в область правої частини грудної клітини та живота ОСОБА_5 , в результаті чого, згідно висновку експерта № 30 від 13.03.2023 йому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця правої половини обличчя (в межах орбітально-лобово-скроневої ділянки), синця бічної поверхні грудної клітки справа в межах 6-7 ребер (орієнтовно по середнє-пахвинній лінії, «перелому сьомого ребра справа по передньо-аксілярній лінії зі зміщенням на ширині кортикального шару», які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали довготривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні була заявлена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим. Згідно угоди про примирення сторони узгодили покарання у вигляді обмеження волі на строк два роки.

Також, сторони погоджуються на застосування до ОСОБА_4 положення статей 75, 76 КК України та на звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Розкаюється у вчиненому, просив укладену угоду затвердити судом. Також пояснив суду, що угоду уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.

Потерпілий просив затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про примирення, оскільки, вона не суперечить вимогам кримінального та кримінально - процесуального законодавства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у вчиненні, якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів, отже угода відповідає вимогам закону. Зміст угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому, судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений визнає вину в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України. Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину, ступеня здійснення злочинного наміру, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, перевіривши угоду про примирення, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачається з матеріалів кримінального провадження, та погодили вид покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне на підставі ст. 468, 469, 471 КПК України затвердити угоду про примирення, яка укладена між потерпілим та обвинуваченим та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 368-371, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 469, 471, 474, 475 КПК України, ст.ст. 75, 76, ч. 1 ст. 122 КК України, суд

ухвалив:

Угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підстав ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: відсутні

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: