Справа № 404/4879/23
Номер провадження 1-кс/404/1841/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого - ОСОБА_3 , власника та фактичного володільця майна - ОСОБА_4 , представника - адвоката володільця майна ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001718 від 17.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив:

Накласти арешт на зазначене у клопотанні майно з забороною відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Кропивницький, вул. Мурманська, узбіччя автодороги біля АЗС «RUR», а саме автомобіль марки «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 ., синього кольору, vin транспортного засобу - НОМЕР_2 , власником якого відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні щодо осіб які вчинили кримінальне правопорушення.

На обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0001718 від 17.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України за фактом того, що 16.06.2023 року до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення від працівників поліції про те що біля готелю "Ліана" зупинено транспортний засіб "Фольксваген ЛТ-35" державний номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який перевозить дизельне пальне в обємі близько 1200 літрів без будь яких підтверджуючих документів.

В ході проведення огляду місця події від 16.06.2023 року а саме узбіччя дороги біля АЗС «RUR» по вул. Мурманській в м. Кропивницький розміщений автомобіль «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час візуального огляду в салоні автомобілю знаходиться бочка об`ємом 200 літрів, а також дві пластикові ємності об`ємом 1000 літрів кожна, в середині яких міститься рідина за запахом та зовнішніми ознаками схожа на дизельне паливо, а також електронасос для перекачування рідини. Автомобіль «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з вказаними предметами що розміщені в салоні, вилучено та відповідним чином опечатано, та поміщено до території спеціального майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області за адресою м. Кропивницький проспект Інженерів 1.

17.06.2023 року транспортний засіб «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Власником транспортного засобу «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 , останній відмовився на підставі ст.63 КУ надавати будь які покази відносно себе.

Відповідно до пояснень ОСОБА_7 , який теж перебував в транспортному засобі теж відмовився надавати будь які покази відносно себе на підставі ст.63 КУ.

Таким чином власник транспортного засобу ОСОБА_4 , відмовився надавати будь-які пояснення з приводу транспортування рідини, яка за зовнішніми ознаками та запахом схожа на дизельне паливо, а також містить в середині автомобілю обладнання яке теж використовується для транспортування пального (насос, бочки, патрубки), таким чином виникла необхідність в проведенні слідчих дій з транспортним засобом «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме подальшого обшуку вказаного транспортного засобу та вилучення рідини та ємностей а також обладнання для перекачування рідини. У звязку з викладеним вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий клопотання підтримав та вказав, що вказане в прохальній частині клопотання майно є тимчасово вилученим майном та предметом злочину, а тому, з метою проведення судових експертиз по кримінальному провадженню та для запобігання знищенню виявлених доказів, виникла необхідність в арешті цього майна.

Власник та фактичний володілець майна заперечив проти задоволення клопотання, вказав при цьому, що дійсно перевозив дизельне паливо у належному йому автомобілі, для власних потреб. Просив врахувати, що він та його батьки мають земельні паї, та для їх обробки використовує сільськогосподарську техніку, яку заправляє дизельним паливом. Паливо купував з рук, тому підтверджуючих доказів не має.

Представник власника та фактичного володільця майна категорично заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи на його необґрунтованість. Вказав, що санкція ст. 204 КПК України передбачає перевезення підакцизних товарів з метою збуту, однак ОСОБА_4 зберігав та перевозив дизельне паливо для власних потреб, так як має у власності земельні ділянки для ведення сільськогосподарського призначення, на підтвердження чого надав відповідні докази.

Акцентував увагу слідчого судді, що розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 204 КПК України відноситься до виключної компетенції БЕБУ, відтак слідчим порушена підслідність кримінального провадження, тому майно необхідно повернути власнику, а в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001718 від 17.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно до протоколу огляду місця події від 16.06.2023 року було оглянуто узбіччя дороги біля АЗС «RUR» по вул. Мурманській в м. Кропивницький розміщений автомобіль «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час візуального огляду в салоні автомобілю знаходиться бочка об`ємом 200 літрів, а також дві пластикові ємності об`ємом 1000 літрів кожна, в середині яких міститься рідина за запахом та зовнішніми ознаками схожа на дизельне паливо, а також електронасос для перекачування рідини. Автомобіль «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з вказаними предметами що розміщені в салоні, вилучено та відповідним чином опечатано, та поміщено до території спеціального майданчику зберігання транспортних засобів ГУНП в Кіровоградській області за адресою м. Кропивницький проспект Інженерів 1.

Постановою слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 17.06.2023 року автомобіль марки «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, vin транспортного засобу - НОМЕР_2 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження №0001718 від 17.06.2023 року в якості речового доказу.

Статтею 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна

Разом з тим, при вирішенні клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ч.4 ст.132 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.1 ст.204 КК України настає в разі незаконного придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів.

Отже, предметом доказування в межах даного кримінального провадження відповідно до ст. 91 КПК України є відомості, щодо незаконного придбання пального з метою збуту або зберігання з цією метою. Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має у власності землі для ведення особистого селянського господарства, відтак є очевидним, що для обробки таких земель використовується сільськогосподарська техніка, яка заправляється дизельним паливом. Разом із тим, до клопотання стороною обвинувачення не долучено даних, які б свідчили про те, що було вчинено суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.204 КК України, не доведено, що ОСОБА_4 здійснив незаконне придбання пального та що таке пальне є контрафактним. Тобто, вилучене майно про арешт якого порушується питання, не відповідає критеріям речових доказів, визначених положенням ст. 98 КПК України, в межах даного кримінального провадження.

Посилання слідчого на винесення ним процесуального рішення про визнання вказаного майна речовими доказами, не тягне за собою автоматичне набуття вказаним майном статусу речових доказів.

При цьому, оцінюючи та аналізуючи наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали, слід дійти висновку про безпідставність визнання вилученого майна у ОСОБА_4 за відсутності об`єктивних даних про незаконність збереження палива речовими доказами, оскільки відсутні будь-які розумні підстави та підозри вважати, що таке майно є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий ініціюючи клопотання до суду не надав доказів здійснення перешкоджання під час проведення досудового розслідуванні. Першочергові слідчі дії проведені, майно оглянуто, пояснення відібрані. Наразі, існує доступ для проведення повторних оглядів, слідчих експериментів та експертиз. За таких умов, речовий доказ достатньо повторно ретельно оглянути з використанням аудіо та відеозапису. Арешт, заборона користування та розпорядження авто є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення. Доказів призначення будь-яких експертиз з зазначеним транспортним засобом слідчий під час розгляду клопотання не надав.

Зазначені обставини в їх сукупності не дають розумних обґрунтованих підозр вважати наявними ознаки передбаченого ч.1 ст.204 КК кримінального правопорушення з огляду на те, що у матеріалах відсутні дані, які б об`єктивно свідчили про факт незаконного транспортування чи збуту пального.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим, прокурором вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.

Отже, клопотання не містить об`єктивних даних про те, що було вчинено кримінальне правопорушення яке розслідується, а вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, тому порушене питання про арешт майна у даному випадку не відповідає завданням кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що після вилучення означеного транспортного засобу слідчий підозрюючи, що ОСОБА_4 перевозить незаконно виготовлене пальне з метою збуту, повинен був звернутися до слідчого судді з клопотанням про обшук автомобіля з метою вилучення зразків палива, що ним зроблено не було.

Слід звернути увагу на те, що статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 62 від 10 травня 2007 року).

Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, а також те, що втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, приходжу до висновку про необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим правових підстав для задоволення клопотання немає.

Разом з тим, при вирішенні питання стосовно належності особи, в якої вилучено майно та якій воно підлягає поверненню, прийнято до уваги чіткі положення ч. 5 ст. 171 КПК України, що тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої майно було вилучено, тобто ОСОБА_4 .

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього вилученого майна.

Щодо доводів адвоката про ігнорування слідчим вимог ч. 2 ст.216 КПК України, у відповідності до яких досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, яке передбачене ст. 204 КК України, проводиться детективами органів Бюро економічної безпеки України.

Щодо вказаного факту, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 214 КПК України в разі, якщо відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені прокурором то він зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України встановлено, що якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності. Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Вказані ч. 7 ст. 214 та ч. 2 ст. 218 КПК України строки на час подання клопотання не вийшли, тому слідчий суддя приходить до висновку про додержання кримінально-процесуального закону на даному етапі досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.131-132, 169, 170-173, 309, 369, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001718 від 17.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - відмовити.

Зобов`язати слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції ОСОБА_3 негайно повернути власнику та фактичному володільцю ОСОБА_4 вилучене під час проведення огляду місця події від 16.06.2023 року майно, а саме автомобіль марки «Volkswagen LT35» державний номерний знак НОМЕР_1 , синього кольору, vin транспортного засобу - НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1