Номер провадження: 11-сс/813/1275/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000218 від 23 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року було задоволено клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376-1 КК України продовжений строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 години по 08:00 годину за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали до 17 вересня 2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ОСОБА_8 за першим викликом з`являється до слідчого та прокурора, що свідчить про його належну процесуальну поведінку та відсутність будь-якого бажання переховуватись від правоохоронних органів.

ОСОБА_8 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні у нього знаходяться троє неповнолітніх дітей.

Позиції учасників апеляційного провадження

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Згідно з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців (ч. 6 ст. 181 КПК України). У разі необхідності строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Так, за обставин викладених у клопотанні 18.05.2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи, що функціонує в суді, вчинене службовою особою, яка має право доступу до цієї системи.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376-1 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: копіями матеріалів цивільних справ Суворовського районного суду міста Одеси, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме наступні цивільні справи: № 523/13376/22, № 523/10608/22, № 523/7776/22, № 523/6933/22, № 523/7775/22, № 523/4301/22, № 523/12135/22, № 523/12066/22, № 523/7778/22, № 523/12451/22, № 523/3839/22, № 523/8801/22, № 523/8802/22, № 523/6592/22, № 523/3887/22, № 523/4710/22, № 523/11944/22, які містять відомості щодо розгляду вказаних цивільних справ та протоколи автоматизованого розподілу судових справ, проведених керівником апарату Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_8 ;копіями протоколів зборів суддів Суворовського районного суду міста Одеси за № 26 від 24.12.2010; № 8 від 15.10.2012; № 10 від 11.11.2013; № 10 від 15.05.2018; № 15 від 22.12.2020; № 13 від 17.08.2022, якими визначений склад колегій суддів в Суворовському районному суді міста Одеси, в тому числі з розгляду цивільних справ; копією наказу № 25-ос/к від 26.08.2010 «При призначення ОСОБА_8 » на посаду керівника апарату Суворовського районного суду міста Одеси; копією посадової інструкції керівника апарату Суворовського районного суду міста Одеси, затвердженої начальником територіального управління Державної судової адміністрації суду в Одеській області та погодженої головою Суворовського районного суду міста Одеси та завідувачем сектору по роботі з персоналом ТУ ДСА України в Одеській області26.01.2021, відповідно до змісту якої вбачається, що керівник апарату суду ОСОБА_8 серед іншого, забезпечує функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (до початку її функціонування - АСДС), автоматизованого розподілу справ між суддями; копіює листа ТУ ДСА України в Одеській області від 14.02.2023, довідки про результати проведення тематичної перевірки в Суворовському районному суді міста Одеси, від 13.02.2023, відповідно до якої встановлено факти порушення керівником апарату Суворовського районного суду міста Одеси ОСОБА_8 , Положення про автоматизовану систему документообігу суду, зокрема недотримання положень підпунктів 2.3.4, 2.3.9, 2.3.50 пункту 2.3 «Розподіл судових справ між суддями»; висновком експерта № 98 від 02.05.2023, відповідно до якого експертом в ході дослідження копії бази АСДС Суворовського районного суду міста Одеси виявлена інформація щодо внесення користувачем ОСОБА_8 змін до довідника «спеціалізація суддів» в АСДС, які в подальшому привели до безальтернативного автоматизованого розподілу цивільних справ; висновком експерта № СЕ-19/102-23/8656-ПЧ від 09.06.2023, відповідно до якого підписи у протоколах автоматизованого розподілу судових справ між суддями по справах № 523/13955/22, № 523/12451/22, № 523/6933/22, № 523/6592/22, № 523/10608/22, № 523/3839/22, № 523/5342/22, виконані ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 376-1 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року ОСОБА_8 , п продовжений строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20:00 години по 08:00 годину за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Апеляційний суд зазначає, що у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців (ч. 6 ст. 181 КПК України). У разі необхідності строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.2) ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, оскільки характер посади ОСОБА_8 дає йому можливість, використовуючи свій авторитет здобутий на посаді керівника апарату суду з 2010 року, здійснити вплив на співробітників апарату суду з метою надання йому доступу до документації Суворовського районного суду м. Одеси, а досудове слідство на даний час не завершено та, як зазначає сторона обвинувачення, перевіряється причетність останнього до вчинення ряду інших, подібних злочинів.

Крім того, апеляційний суд вважає вірними висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.3) ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 матиме можливість здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Враховуючи також те, що матеріали клопотання сторони обвинувачення містять також протоколи допитів свідків, а тому підозрюваному відомі анкетні дані останніх, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, апеляційний суд погоджується з думкою слідчого судді про продовження існування ризику, передбаченого п.3) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_8 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлення продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вищенаведене в сукупності з встановленими ризиками свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж домашній арешт в нічний період доби на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим слідчим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_8 .

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про недоведеність існування ризиків, які передбачають необхідність продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Разом з тим, наведені захисником в апеляційній скарзі такі соціальні фактори, як те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні у нього знаходяться троє неповнолітніх дітей, на думку апеляційного суду не спростовують висновки слідчого судді щодо наявних ризиків, та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Твердження захисника про те, що слідчий суддя в порушення вимог закону продовжив ОСОБА_8 строк дії домашнього арешту на 62 дні, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки положеннями ч.2 ст.181 КПК України встановлена можливість визначати строк домашнього арешту до двох місяців.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

За таких обставин, доводи захисника ОСОБА_7 про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого є необґрунтованими, а слідчий суддя правильно встановив обставини, які свідчать про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби відносно ОСОБА_8 .

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4