Справа № 466/3338/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/480/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 5 травня 2023 року про заміну засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою задоволено спільне клопотання адміністрації Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді обмеження волі більш м`яким та замінено засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання 4 місяці 5 днів більш м`яким у виді громадських робіт строком на двісті сорок годин.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 5 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді громадських робіт.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор покликається на те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, згідно з вимогами ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його попередні судимості, поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не лише час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Однак судом не взято до уваги доводи прокурора, що засуджений раніше 5 разів притягався до кримінальної відповідальності. На підставі ст. 82 КК України цьому засудженому вже замінювалось покарання у виді позбавлення волі за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2011 року більш м`яким на виправні роботи, у зв`язку з чим він був звільнений з установи виконання покарань 25 березня 2014 року. Вироками від 21 березня 2011 року, 29 липня 2015 року та 4 червня 2020 року судами надавалась засудженому можливість виправлення шляхом призначення покарання з випробуванням. Втім, ОСОБА_7 знов вчиняв кримінальні правопорушення та станом на сьогодні відбуває покарання за злочинами, один з яких є тяжким, вчиненими під час іспитового строку, із застосуванням ст. 71 КК України.

Як зазначає апелянт, обвинувачений мав лише три заохочення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року засудженому відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, а після цього позитивних зрушень у його поведінці не відбувалось. Згідно з розділом ІІІ висновку щодо ступеня виправлення засудженого існує ризик (середній рівень) вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу підтримала та просила таку задовольнити.

Засуджений ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, позицію учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є можливою за дотримання таких умов: відбування покарання лише у виді позбавлення чи обмеження волі; наявність певної, визначеної ч. 4 ст. 82 КК України, частини фактично відбутого покарання; наявність даних, які указують на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідні роз`яснення викладені у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» №2 від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Однак, на переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції не дотримався.

Розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та задовольняючи його, суд покликався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбув 1/2 строку покарання; не допускав порушень режиму утримання, дисциплінарної відповідальності не притягувався, тричі заохочувався адміністрацією установи, працевлаштований на підприємстві установи, а тому суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 своїм ставленням до праці та поведінкою довів своє виправлення.

Поміж тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки даним, що характеризують особу засудженого, зокрема тому, що ОСОБА_7 шість разів судимий, тричі з визначенням йому іспитового строку, а саме: вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України (іспитовий термін 1 рік); вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України (іспитовий термін 1 рік); вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 4 червня 2020 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України (іспитовий строк 3 роки), Крім цього, ОСОБА_7 засуджений вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 липня 2011 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, та був звільнений 25 березня 2014 року на підставі ст. 82 КК України шляхом заміни невідбутої частини покарання 9 місяців 26 днів позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 20% у дохід держави.

Окрім цього, згідно з наявною у матеріалах справи характеристикою, ОСОБА_7 на профілактичному обліку установи перебуває як схильний до членоушкодження.

Відповідно до вимог п. 1 розділу ХХІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5, профілактичний облік запроваджується щодо засуджених, які вчинили правопорушення, в тому числі членоушкодження, або мають намір їх вчинити.

Таким чином, на думку колегії суддів, слушними є доводи прокурора про те, що перебування ОСОБА_7 на профілактичному обліку не може свідчити про його виправлення чи перебування на шляху виправлення.

Також колегія суддів враховує, що згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 ризик самогубства у нього є високим, при цьому ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім.

Попри те, що за період відбування покарання до ОСОБА_7 тричі застосовувались заохочення, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року йому відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України, а після цього, відповідно до матеріалів справи, позитивних зрушень у поведінці засудженого не відбувалось, оскільки після 5 жовтня 2022 року він не мав заохочень.

З огляду на викладене, на переконання апеляційного суду, строк покарання, який відбув ОСОБА_7 , є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він став на шлях виправлення та що покарання у виді виправних робіт сприятиме позитивним змінам у його поведінці.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про заміну покарання більш м`яким враховуються у сукупності всі обставини за весь період перебування засудженого у виправній установі та дані, що характеризують особу засудженого в цілому.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до виконання обов`язків засвідчив успішність процесу виправлення та заслуговує на заміну покарання більш м`яким, а тому у задоволенні клопотання адміністрації Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а клопотання адміністрації Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради - залишенню без задоволення у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 5 травня 2023 року про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні спільного клопотання адміністрації Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді громадських робіт, відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4