ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1330/22
Номер провадження №1-кп-678-38/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року смт Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Летичів кримінальне провадження, відомості про яке внесено 11 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Меджибіж Летичівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, інвалідність відсутня, працюючого на посаді головного сержанта роти ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання - штаб-сержант, раніше не судимого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

її представник - адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

його захисник адвокат ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ СУДОМ

1. 06 лютого 2023 року до суду подано клопотання про передачу ОСОБА_3 на поруки в якому керівник ІНФОРМАЦІЯ_3 просить передати обвинуваченого ОСОБА_3 на поруки колективу та у зв`язку із цим закрити кримінальне провадження відносно нього.

Згідно клопотання про передачу на поруки ОСОБА_3 з 04 червня 2004 року проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому 31 січня 2023 року на зібранні колективу було винесено питання про передачу його на поруки в зв`язку із вчиненим ним діянням і ОСОБА_3 повідомив колективу, що щиро розкаюється у вчиненому, раніше не притягався до кримінальної відповідальності та зробить все можливе для свого виправлення.

У зв`язку з тим, що за місцем служби ОСОБА_3 був неодноразово нагороджений відзнаками різного ступеня, зарекомендував себе грамотним, старанним військовослужбовцем, обов`язки за посадою виконує на належному рівні, вперше скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке є кримінальним проступком, щиро покаявся, тому було одностайно прийнято рішення про взяття його на поруки у разі ухвалення такого рішення судом.

Колектив зобов`язується здійснювати заходи виховного характеру, спрямовані на недопущення вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних, адміністративних правопорушень, перевиховання ОСОБА_3 і його виправлення шляхом залучення до занять з виховної роботи на чолі командира роти Військової служби правопорядку, покладення додаткових обов`язків з несення служби у черговій зміні охорони і конвоювання.

ІІ. ПОЗИЦІЯ ОСІБ, ЯКІ БЕРУТЬ УЧАСТЬ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ

2. Прокурор ОСОБА_4 при вирішенні по суті клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 про передачу обвинуваченого ОСОБА_3 на поруки покладається на розсуд суду.

3. Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання про передачу на поруки ОСОБА_3 та вказали, що обвинувачений не в повній мірі відшкодував завдану моральну шкоду відшкодовано лише 10000,00 грн., але у цивільному позові заявлено вимогу про відшкодування 20000,00 грн., він під час досудового розслідування заперечував свою провину у вчиненні кримінального правопорушення і лише у суді зазначив про визнання вини, однак вину визнав не добровільно, а з метою ухилитися від кримінальної відповідальності і передбаченого законом покарання, тобто у його діях відсутнє щире каяття та засудження своєї поведінки, будь-яких доказів активного сприяння в розкритті кримінального правопорушення в його діях немає, хоча попросив вибачення, але потерпіла його не вибачає, тому вважають, що обвинувачений має понести передбачене ч. 1 ст. 125 КК України покарання, встановлене вироком суду.

Зазначили також й про те, що в протоколі зборів не вказано загальну кількість працівників, а лише кількість присутніх, тому клопотання і додані до нього документи не відповідають вимогам закону, у клопотанні не розкрито яким чином Хмельницький зональний відділ Військової служби правопорядку має здійснювати заходи виховного характеру за ОСОБА_3 за межами служби.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 клопотання ІНФОРМАЦІЯ_3 про передачу на поруки підтримали з тих підстав, що обвинувачений свою вину визнав повністю і беззаперечно в межах пред`явленого обвинувачення, щиро кається, усвідомив свою неправомірну поведінку, попросив вибачення у потерпілої, неодноразово намагався з нею примиритись, однак потерпіла цього не бажає, в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди їй надано 10000,00 грн., а ще 5000,00 грн. направлялись поштовим переказом, який вона відмовилась отримати.

Зазначили, що обвинувачений погоджується прийняти і сумлінно виконувати протягом одного року покладені на нього ІНФОРМАЦІЯ_4 обов`язки, що свідчить про усвідомлення відповідальності за вчинене і готовність виправитись.

ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

5. Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено у ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

6. Аналіз положень ст.ст. 284-288 КПК України дає підстави для висновку, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

7. Згідно з ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1). Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом (ч. 2).

У ст. 47 КК України визначено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку (ч. 1). У разі порушення умов передачі на поруки особа притягається до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення (ч. 2).

8. За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року (далі - Постанова) особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст. 47 КК) за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна (абз. 1). Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати сам обвинувачений (підсудний) або його родичі, потерпілий, а також прокурор, слідчий чи особа, яка провадить дізнання. Клопотання має бути оформлене протоколом загальних зборів колективу, який долучається до справи (абз. 2). За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою (абз. 3).

У абз. 4 п. 3 Постанови визначено, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

За змістом абз. 4 п. 2 Постанови при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем Військової служби правопорядку та працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді головного сержанта роти ІНФОРМАЦІЯ_3 у військовому званні «штаб-сержанта», в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 48 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 3, 68 Конституції України, 06 липня 2022 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_2 , яка являється його свекрухою (у судовому засіданні встановлено, що має місце описка в обвинувальному акті, вірним є сваха), в позаслужбовий час, з мотивів не пов`язаних з порядком несення або проходження військової служби, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час конфлікту з ОСОБА_5 , наніс кулаком руки удар в область лівого плеча потерпілої, чим умисно спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, які за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

V. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

10. ОСОБА_3 повністю і беззаперечно визнав вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за тих обставин, які зазначені у обвинувальному акті.

При цьому судом, крім допиту обвинуваченого, досліджено усі надані стороною обвинувачення матеріали досудового розслідування, допитано потерпілу, свідків.

Тобто, суд, провівши повне дослідження усіх обставин справи, переконався в тому, що діяння, яке поставлено ОСОБА_3 за провину, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і ОСОБА_3 винен у його вчиненні.

11. Враховуючи визначені у ч. 1 ст. 125 КК України види покарань та вимоги ч. 2 ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення умисне легке тілесне ушкодження, є кримінальним проступком.

12. ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальний проступок, повністю (в межах пред`явленого обвинувачення) визнав свою вину та щиро покаявся у вчиненому, висловив щирий жаль з приводу своїх дій, шкодує про свій вчинок, засуджує свою поведінку по відношенню до потерпілої, обіцяє подібних дій не вчиняти, частково відшкодував спричинену потерпілій моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., засобами поштового зв`язку направляв потерпілій грошовий переказ на суму ще 5000,00 грн., який вона відмовилася отримати, попросив у потерпілої вибачення за свої дії, неодноразово просив її примиритися, бажав виправити ситуацію, яка склалася між ними.

13. У обвинувальному акті вказано, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У суду відсутні правові підстави ставити під сумнів те, що орган досудового розслідування дійсно встановив наявність вказаних обставин.

Водночас, ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.

14. Матеріалами справи підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 виключно позитивно характеризується за місцем служби, неодноразово нагороджений відзнаками різного ступеня, в тому числі, Президентом України, Міністерством оборони України, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

15. ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 47 КК України у зв`язку з передачею на поруки колективу ІНФОРМАЦІЯ_3 і у зв`язку із цим закриття кримінального провадження.

16. Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з передачею на поруки, а кримінальне провадження необхідно закрити.

17. Потерпіла ОСОБА_5 вважає, що у обвинуваченого немає щирого каяття, оскільки він наніс удари не лише їй, але і її двом донькам, що ОСОБА_3 заперечує.

Суд такі доводи потерпілої відхиляє у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, які висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У обвинувальному акті прокурором висунуте обвинувачення ОСОБА_3 в тому, що він наніс тілесні ушкодження виключно потерпілій ОСОБА_5 , при цьому, під час судового розгляду прокурор не змінював обвинувачення і не висував додаткове обвинувачення ОСОБА_3 , водночас, під час допиту доньок потерпілої, як свідків, прокурор детально у них з`ясував, що вони не зверталися до поліції чи прокуратури з приводу нанесення обвинуваченим їм обом тілесних ушкоджень.

Зважаючи на те, що обвинувачений визнав повністю і беззаперечно свою вину в межах висунутого обвинувачення, щиро покаявся у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тому суд з цих підстав і вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 47 КК України.

18. Суд відхиляє доводи представника потерпілої в тому, що клопотання про передачу обвинуваченого на поруки колективу ІНФОРМАЦІЯ_3 не відповідає вимогам закону, адже у судовому засіданні 09 червня 2023 року представники ІНФОРМАЦІЯ_3 підтвердили, що таке клопотання про передачу на поруки було прийнято колективом у кількості 36 осіб, які за посадою є рівнозначними посаді ОСОБА_3 або перебувають на вищій посаді, ця кількість склала близько 65% особового складу, при цьому чисельність колективу не можуть зазначити, оскільки дана інформація є забороненою для оприлюднення в силу правового режиму воєнного стану.

Тобто, суд переконався, що такі збори дійсно були, колектив висловив одноголосно бажання взяти обвинуваченого на поруки та вважає, що він виконає покладені на нього обов`язки і довіру колективу.

Суд не може визначати, які заходи виховного характеру будуть вживатися колективом ІНФОРМАЦІЯ_3 для того, щоб ОСОБА_3 виправдав довіру колективу, не ухилявся від виконання визначених заходів виховного характеру та не порушував громадський порядок.

Водночас, представники ІНФОРМАЦІЯ_3 запевнили суд та учасників судового провадження щодо заходи виховного характеру будуть ними вжиті до ОСОБА_3 і такі ним будуть виконані, в протилежному випадку ОСОБА_3 усвідомлює наслідки, які визначені ч. 2 ст. 47 КК України.

19. Із позиції учасників судового провадження у судовому засіданні суд приходить до висновку, що їм зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження.

Суд також приходить до висновку, що обвинувачений усвідомлює наслідки порушення умов передачі на поруки, які визначені у ч. 2 ст. 47 КК України.

VІ. ЩОДО ІНШИХ ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ

20. Згідно обвинувального акта кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід не обирався.

Під час судового розгляду потерпілою пред`явлено цивільний позов до обвинуваченого, однак у звязку з тим, що кримінальне провадження підлягає закриттю, тому цивільний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 47 КК України, ст.ст. 100, 284, 286, 288, 350, 369-372, 392-395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ч. 1 ст. 47 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - у зв`язку з передачею на поруки.

Передати ОСОБА_3 на поруки колективу ІНФОРМАЦІЯ_3 за умови, що він протягом року з дня передачі на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесено 11 липня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Залишити без розгляду цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1