Справа №:755/934/23
Провадження №: 1-кп/755/620/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0003486 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

23.01.2023 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0003486 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

ІІ. Зміст клопотання слідчого за погодженням з прокурором.

01.11.2022 року, приблизно о 08 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїми батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні житлової кімнати між останніми виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В цей час потерпіла ОСОБА_6 залишилась у житловій кімнаті, потерпілий ОСОБА_7 пішов до кухні, а ОСОБА_5 , реалізуючи дії, направлені на протиправне заподіяння смерті потерпілим пішов до балкону, де взяв розкладний ніж, з яким повернувся до житлової кімнати.

В подальшому, ОСОБА_5 наблизився до потерпілої ОСОБА_6 та наніс їй ножове поранення в область живота, від чого остання почала кричати. Почувши вказані крики, потерпілий ОСОБА_7 ввійшов до житлової кімнати, після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати суспільно-небезпечне діяння, тримаючи ніж в руці, наніс один удар ножем в область живота потерпілого ОСОБА_7 , а також кілька ударів в область лівої руки останнього.

В результаті вказаних дій ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД».

Відповідно до довідки КНП «КМКЛ ШМД» №149 встановлено діагноз потерпілої ОСОБА_6 : проникаюче колото-різане поранення черева справа з ушкодженням кореня брижі тонкого кишечника.

Відповідно до довідки КНП «КМКЛ ШМД» №147 встановлено діагноз потерпілого ОСОБА_7 : проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення з пошкодженням перикарду, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин верхньої повіки, різані рани лівого плеча.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №755 від 12.12.2022 року на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, (на період 01 листопада 2022 року) останній виявляв ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (F23.1 - згідно з МКХ-10) на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання (F19.20 - згідно МКХ-10) і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії і за психічним станом на теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді його поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Враховуючи викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, просить застосувати відносно ОСОБА_5 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі, вказавши, що є всі законні підстави для застосування примусових заходів медичного характеру, а також просив суд вирішити долю речових доказів та процесуальних витрат.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 01.11.2022 року вони разом з чоловіком ОСОБА_7 та сином ОСОБА_5 перебували вдома. Вона побачила, що її син заліз до зачиненої шафи та зіпсував речі та документи, які зберігались там. В них розпочався словесний конфлікт, після якого її син ніби заспокоївся та пішов на балкон. Раптом, коли вона повернулась до кімнати, її син вибіг з балкону, вдарив її кулаком в обличчя та почав наносити хаотичні удари ножем в живіт та інші частини тіла. Вона почала кричати, на її крик до кімнати забіг чоловік і син почав наносити удари чоловікові, було дуже багато крові. В момент коли він наносив удари чоловікові вона вихопила ніж та відкинула його всередину кімнати. Чоловік вибіг на балкон та почав викликати поліцію, а її син пішов до ванної кімнати. За декілька хвилин приїхала поліція та швидка медична допомога. Раніше син вживав наркотики та проявляв неадекватну поведінку, висловлював нестандартні ідеї, казав, що має видіння і він святий. Щодо задоволення клопотання слідчого покладалась на розсуд суду, але вважає, що госпіталізація лише погіршить стан сина, якого потрібно ізолювати і місця позбавлення волі надовго.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що вони разом з дружиною та сином перебували вдома. Він помітив, що син заліз до шафи та почав псувати речі, зробив йому зауваження, після чого в них розпочався словесний конфлікт. Він забрав в нього зіпсовані речі та пішов на кухню, дружина залишилась з сином у кімнаті. За декілька хвилин він почув крик дружини, забіг до кімнати та побачив дружину, яка була в крові, та сина поруч з нею. Почав її захищати. Коли син повернувся до нього, дружина крикнула, що в нього ніж. В цей час син почав наносити йому удари ножем в живіт, руки та око. Дружина схопила ніж за лезо та відкинула його в кімнату і тоді син зупинився. Оскільки в нього була дуже сильна кровотеча, він схопив щось, щоб зупинити кров та побіг на балкон, щоб викликати поліцію. За декілька хвилин прибула поліція та швидка медична допомога, яка забрала їх до лікарні. Внаслідок даної події він втратив зір на одне око, оскільки ножем син перерізав йому зоровий нерв. Останній час син перебував постійно вдома, поводив себе грубо по відношенню до них, висловлював погрози. Щодо клопотання слідчого заперечував, оскільки вважає, що сина потрібно посадити до в?язниці.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що ОСОБА_5 не є суспільно небезпечною особою та не становить загрози, між ним та потерпілими була звичайна побутова сварка. Просив суд передати його на опіку батькам.

Законний представник ОСОБА_5 - представник органу опіки та піклування ОСОБА_9 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що дане клопотання відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність та інтересам самого ОСОБА_5 , дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження та висновком експерта підтверджено необхідність застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 свою причетність до вчинення даного кримінального правопорушення не заперечував та пояснив суду, що в нього виникла сварка з батьками та таким чином він захищався від них.

ІV. Положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Згідно з ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ч.4 ст.503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно зі ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно із ч.5 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

V. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, та висновки суду.

Безпосередньо дослідивши докази, подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, провівши у повному обсязі судовий розгляд, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду встановлено та суд вважає доведеним, що 01.11.2022 року, приблизно о 08 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїми батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні житлової кімнати між останніми виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, спрямоване на заподіяння смерті потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В цей час потерпіла ОСОБА_6 залишилась у житловій кімнаті, потерпілий ОСОБА_7 пішов до кухні, а ОСОБА_5 , перебуваючи в стані неосудності, пішов до балкону, де взяв розкладний ніж, з яким повернувся до житлової кімнати.

В подальшому, ОСОБА_5 наблизився до потерпілої ОСОБА_6 та наніс їй ножове поранення в область живота, від чого остання почала кричати. Почувши вказані крики, потерпілий ОСОБА_7 ввійшов до житлової кімнати, після чого ОСОБА_5 , перебуваючи в стані неосудності, тримаючи ніж в руці, наніс один удар ножем в область живота потерпілого ОСОБА_7 , один удар в область верхньої повіки лівого ока потерпілого ОСОБА_7 , а також кілька ударів в область лівої руки останнього.

В результаті даного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД».

Відповідно до довідки КНП «КМКЛ ШМД» №149 встановлено діагноз потерпілої ОСОБА_6 : проникаюче колото-різане поранення черева справа з ушкодженням кореня брижі тонкого кишечника.

Відповідно до довідки КНП «КМКЛ ШМД» №147 встановлено діагноз потерпілого ОСОБА_7 : проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення з пошкодженням перикарду, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин верхньої повіки, різані рани лівого плеча.

Згідно висновку експерта №042-1692-2022 від 20.12.2022 року при зверненні за медичною допомогою 01.11.2022 року о 11:43 годині у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце такі ушкодження:

- відкрита черепно-мозкова травма - колото-різана рана лооно-скроневої ділянки ліворуч, перелом лобної кістки зліва, підшкірна емфізема м?яких тканин обличчя справа та лобно-скронево ділянки зліва;

- проникаюче колото-різане поранення живота - рана на переднии черевній стінці справа в здухвинній ділянці, від яко відходить рановии канал, направлений ззовні до середини, спереду-назад, зверху-вниз, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з пораненням кореня брижі тонкої кишки;

- різана рана правого плеча в нижній третині;

- різана рана ліво кисті по долонній поверхні.

Згідно висновку експерта №042-1693-2022 від 20.12.2022 року при зверненні за медичною допомогою 01.11.2022 року о 09:02 годині у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження:

- колото-різана рана верхньої повіки лівого ока біля стінки носа розмірами 2х0.5см з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м?язи лівої очниці, волокна зорового нерва лівого ока, латеральна стінка лівої орбіти з утворенням перелому зі зміщенням уламка її в порожнину черепа - відкрите проникаюче колото-різане поранення лівої орбіти з ушкодженням кісток склепіння черепа;

- колото-різана рана в ділянці лівого підребер?я розмірами 2х0,5см з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м?язи, пристінкова очеревина, діафрагма в ділянці серповидної зв?язки печінки та ушкоджується перикард, крововилив в черевну порожнину (до 150 мл крові) та порожнину перикарду (до 20 мл геморагічного ексудату) - проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва;

- 2 колото-різані рани лівого плеча у верхній третині (наскрізна), в ділянці середньої третини лівої реберної дуги.

Таким чином, ОСОБА_5 перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті, двох осіб.

Зазначені обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи, та підтверджуються сукупністю досліджених та перевірених в ході судового розгляду доказів, а саме:

- рапортом інспектора УПП у м.Києві ОСОБА_11 та поліцейського УПП у м.Києві ОСОБА_12 від 01.11.2022 року, згідно якого патрулюючи територію Дніпровського району м.Києва вони отримали виклик за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши за вказаною адресою вони виявили громадянина ОСОБА_5 , який повідомив, що наніс ножові рани своїй матері ОСОБА_6 та батькові ОСОБА_7 . Вранці між ними відбувся конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали травми (том 1 а.с.80);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.11.2022 року, згідно якого прийнято усну заяву від ОСОБА_6 про отримання тілесних ушкоджень від ОСОБА_5 (том 1 а.с.81);

- протоколом обшуку від 01.11.2022 року з ілюстративною таблицею та додатком до протоколу, а саме житлової кімнати за адресою: АДРЕСА_1 , в якій на ліжку, що розташоване ліворуч від входу до кімнати, виявлено футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, в якій виявлено отвір у передній частині лівого рукава та два отвори у передній частині футболки посередині, внаслідок порізу. Праворуч від ліжка знаходиться дерев?яна тумба, на якій виявлено ніж з рукояткою чорного кольору, довжиною приблизно 11 см, та лезом, приблизно 9 см. На вказаному ножі наявні сліди речовини бурого кольору. В подальшому, на підлозі балкону виявлені сліди речовини бурого кольору. Крім того, у ванній кімнаті на підлозі виявлені сліди речовини бурого кольору (том 1 а.с.82-90);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.11.2022 року, згідно якого 01.11.2022 року о 14:00 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбачного ч.1 ст.121 КК України (а.с.97-98);

- протоколом огляду документів (відео) від 10.11.2022 року та додатку до протоколу, згідно якого об?єктом огляду є відеозапис з відеореєстраторів №470666 та №472679, на якому встановлено, що двоє працівників поліції та медичні працівники заходять до будинку, на другому поверсі якого відкриває двері чоловік без футболки та з перемотаною рукою. У житловій кімнаті виявлено чоловіка, який лежить на дивані з численними ранами та одяг якого знаходиться у крові, а також жінку з ранами на обличчі та кров?ю на одязі (том 1 а.с.110-112);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2022 року та додатку до нього, за участю потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно якого перевірено та уточнено відомості про скоєння злочину, який мав місце 01.11.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження (том 1 а.с.144-148);

- постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 01.11.2022 року, згідно якої цифровий носій інформації з відеозаписом з бодікамери, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003486 від 01.11.2022 року та приєднано до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.с 113);

- постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 01.11.2022 року, згідно якої футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та отворами, що було поміщено до паперового конверту, опечатаного печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві; предмет, схожих на ніж з рукояткою чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, що було поміщено до паперового конверту, опечатаного печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві; змиви речовини бурого кольору, що було поміщено до двох паперових конвертів, опечатаних печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003486 від 01.11.2022 року та приєднано до матеріалів кримінального провадження (том 1 а.с.91-92);

- постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 01.11.2022 року, згідно якої футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та отворами, що будо поміщено до паперового конверту, опечатаного печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві; предмет, схожии на ніж з рукояткою чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, що було поміщено до паперового конверту, опечатаного печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві; змиви речовини бурого кольору, що було поміщено до двох паперових конвертів, опечатаних печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0003486 від 01.11.2022 року та поміщено до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві (том 1 а.с.129-130);

- постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 11.01.2023 року, згідно якої предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003486 від 01.11.2022 року та поміщено до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві (том 1 а.с.150).

- висновком експерта №091-290-2022 від 23.12.2022 року, з якого вбачається, що згідно завіреного печаткою та підписом слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_13 ксерокопії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого №148311957 від 01.11.2022 року, виданої Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, кров потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , належить до групи В (III) ізосерологічної системи АВО. Згідно завіреної печаткою та підписом слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_13 ксерокопії першої сторінки медичної карти стаціонарного хворого №148291958 від 01.11.2022 року, виданої Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, кров потерплого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи в (ІІ) ізосерологічної системи АВО. При судово-цитологічному дослідженні складного ножа (об.1-3) на клинку (об.1) знайдена кров та клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію особи чоловічо генетично статі. при визначенні групової належності слідів виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає їх походження від потерпілого ОСОБА_7 та виключається від потерпілої ОСОБА_6 (за статевою ознакою). В пазу (об.2) даного ножа знайдена кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність клітинних елементів крові. При визначенні групової належності крові виявлений антиген В ізосерологічно системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 . Клітини з ядрами не знайдені. На рукоятці (об.3) даного ножа знайдені кров особи чоловічої та жіночої генетичної статі, клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію особи чоловічої генетичної статі, кількість яких замала для встановлення групової належності. Також в об.3 знайдений піт. При визначенні групової належності слідів виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає їх походження від потерплого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 (том 1 а.с.114-119);

- висновком судово-психіатричного експерта №755 від 12.12.2022 року, згідно якого у теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (F23.1 - згідно з МКХ-10) на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання (F19.20 - згідно МКХ-10) і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період кримінального правопорушення (01.11.2022 року), в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній виявляв ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання.

ОСОБА_5 виявляє психічні порушення: дисоцативні порушення мислення та порушення емоційно-вольово сфери (підозріливість, інтровертованість, сплощеніть емоцій, їх парадоксальність, недостатність спонукальної функції мотивів, їх амбівалентність, ригідність установок та домагань, неадекватність самооцінки), які є проявом виявленої у нього психічної патології. Тому оцінка їх впливу на поведінку ОСОБА_5 як в даний час так і у період правопорушення до компетенції експерта-психолога не входить.

Враховуючи клінічний перебіг наявних у ОСОБА_5 значно виражених психічних порушень (у вигляді галюцинаторно-параноїдної симптоматики з агресивними гомоцидними діями по відношенню до оточуючих та відсутністю критики до свого стану), за психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 становить особливу суспільну небезпеку і потребує поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст.92 КК України) (том 1 а.с.122-128);

- висновком експерта №042-1692-2022 від 20.12.2022 року, згідно якого при зверненні за медичною допомогою 01.11.2022 року о 11:43 годині у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мали місце такі ушкодження:

а) відкрита черепно-мозкова травма - колото-різана рана лооно-скроневої ділянки ліворуч, перелом лобної кістки зліва, підшкірна емфізема м?яких тканин обличчя справа та лобно-скронево ділянки зліва;

б) проникаюче колото-різане поранення живота - рана на переднии черевній стінці справа в здухвинній ділянці, від яко відходить рановии канал, направлений ззовні до середини, спереду-назад, зверху-вниз, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з пораненням кореня брижі тонкої кишки;

в) різана рана правого плеча в нижній третині;

г) різана рана ліво кисті по долонній поверхні.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», кожне з вказаних тілесних ушкоджень в п.п. в), г) за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкост тілесних ушкоджень, вказаних у п. а), б) даних гідсумків, є критері неоезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/6), к) "Правил", виявлені тілесні ушкодження (вказані у п. а), б) даних Підсумків), відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок чотирьох травматичних ди гострого(их) предмету (якому притаманні колюче-ріжучі та ріжучі властивості, по типу клинка і леза ножа); за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 01.11.2022.

З`ясування обставин спричинення є компетенцію судово-слідчих органів (том 1 а.с.131-136);

- висновком експерта №042-1693-2022 від 20.12.2022 року, згідно якого при зверненні за медичною допомогою 01.11.2022 року о 09:02 годині у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження:

- колото-різана рана верхньої повіки лівого ока біля стінки носа розмірами 2х0.5см з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м?язи лівої очниці, волокна зорового нерва лівого ока, латеральна стінка лівої орбіти з утворенням перелому зі зміщенням уламка її в порожнину черепа - відкрите проникаюче колото-різане поранення лівої орбіти з ушкодженням кісток склепіння черепа;

- колото-різана рана в ділянці лівого підребер?я розмірами 2?0,5см з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м?язи, пристінкова очеревина, діафрагма в ділянці серповидної зв?язки печінки та ушкоджується перикард, крововилив в черевну порожнину (до 150 мл крові) та порожнину перикарду (до 20 мл геморагічного ексудату) - проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва;

- 2 колото-різані рани лівого плеча у верхній третині (наскрізна), в ділянці середньої третини лівої реберної дуги.

Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказані проникаючі колото-різані поранення відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 б, й, о «Правил».

Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушено функці шкіри по місцю утворення інших ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6, але менш ніж 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров?я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості.

Саме тому, інші рани відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я, відповідно п. п. 2.3.3., 4.6. «Правил» (том 1 а.с.137-143).

Крім того, судом досліджено дані, що характеризують особу ОСОБА_5 (том 1 а.с.99-105).

Згідно зі ст.ст.18,19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками:

1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер;

2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №755 від 12.12.2022 року, згідно якого у теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (F23.1 - згідно з МКХ-10) на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання (F19.20 - згідно МКХ-10) і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період кримінального правопорушення (01.11.2022 року), в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній виявляв ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання.

ОСОБА_5 виявляє психічні порушення: дисоцативні порушення мислення та порушення емоційно-вольово сфери (підозріливість, інтровертованість, сплощеніть емоцій, їх парадоксальність, недостатність спонукальної функції мотивів, їх амбівалентність, ригідність установок та домагань, неадекватність самооцінки), які є проявом виявленої у нього психічної патології. Тому оцінка їх впливу на поведінку ОСОБА_5 як в даний час так і у період правопорушення до компетенції експерта-психолога не входить.

Враховуючи клінічний перебіг наявних у ОСОБА_5 значно виражених психічних порушень (у вигляді галюцинаторно-параноїдної симптоматики з агресивними гомоцидними діями по відношенню до оточуючих та відсутністю критики до свого стану), за психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 становить особливу суспільну небезпеку і потребує поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (відповідно до ст.92 КК України).

Таким чином, в судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_5 , як на час вчинення ним відповідного суспільно небезпечного діяння, так і на час судового розгляду кримінального провадження. Вчинене ним суспільно небезпечне діяння пов`язане із посяганням на життя інших осіб. За висновком експерта ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 6 лютого 2020 року у справі №234/18511/18 (провадження №51-4960км19).

При цьому, суд звертає увагу на те, що у разі вчинення неосудною особою незакінченого суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, воно не втрачає своєї суспільної небезпеки для суспільних відносин, які були об`єктом посягання, а його наслідки самі по собі в повній мірі не відображають суспільну небезпеку. Суспільна небезпека діяння, вчиненого в стані неосудності, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, має також оцінюватись за загальними критеріями - характером і ступенем з урахуваннях всіх вищезазначених елементів, які їх визначають (характером суспільних відносин, на які діяння посягає, об`єктивними ознаками діяння, а саме місцем, часом, обстановкою, способами й засобами його вчинення, знаряддям, кількістю осіб, характером суспільно-небезпечних наслідків, інтенсивністю посягання, видом і розміром шкоди, яка заподіюється діянням охоронюваним кримінальним законом суспільним відносинам чи ставить їх під загрозу реального заподіяння такої шкоди).

При кримінально-правовій оцінці суспільно небезпечного діяння, вчиненого особою в стані неосудності, суд має виходити із об`єкту посягання та об`єктивної сторони вчиненого діяння з урахуванням всіх фактичних обставин і зовнішнього прояву дій особи, з огляду на те, що встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка такого діяння за наявності до того підстав може здійснюватися із застосуванням ст. 15 КК України (правова позиція, викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2023 року у справі №761/37225/20 (провадження №51-321кмо22).

Таким чином, кримінальний та кримінально-процесуальний закони пов`язують необхідність застосування примусових заходів медичного характеру саме із суспільною небезпечністю діяння, вчиненого неосудною особою, а не з його наслідками.

При юридичній оцінці дій такої особи суду необхідно брати до уваги об?єктивну сторону вчиненого діяння з урахуванням спрямованості її дій, знаряддя яке було використано, локалізації, кількості та характеру тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому, які можуть вказувати про посягання на його життя.

Такі дії неосудної особи не втрачають своєї небезпеки для суспільства і не знижують їх навіть у випадку, якщо смерть потерпілого не настала з буд-яких причин, незалежно від наслідків діяння.

Тобто, таке діяння є небезпечним для суспільства як у разі вчинення закінченого, так і незакінченого суспільно небезпечного посягання, передбаченого ст.115 КК.

Від правильності юридичної оцінки дій неосудної особи напряму залежить встановлення рівня небезпеки її поведінки для суспільства та застосування до неї виду примусових заходів медичного характеру, визначених ст.94 КК України.

У даному кримінальному провадженні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобігли настанню тяжких наслідків у виді смерті, оскільки активно оборонялися від дій ОСОБА_5 , який неодноразово використав ніж для нанесення ударів в область життєво важливих органів потерпілих, що вказує про спрямованість його дій на спричинення смерті потерпілим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, так як за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння ОСОБА_5 становить небезпеку для себе та суспільства.

У рішенні ЄСПЛ від 03 вересня 2015 року в справі «Берланд проти Франції» щодо природи та мети примусової госпіталізації суд зауважив, що такий захід медичного характеру може бути призначений лише у випадку, коли психіатричним заключенням встановлено наявність у особи психічного розладу, що свідчить про її неосудність та становить ризик для безпеки людей чи дотримання громадського порядку. Проголошення особи неосудною з підстав наявності психічного розладу та вжиття пов`язаних з цим заходів процесуального примусу не є «покаранням» в розумінні п.1 ст.7 Конвенції, проте розглядається як запобіжний (превентивний) захід.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру, та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов у справі як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду не заявлявся.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 5344 гривень 00 копійок за проведення судово-медичних експертиз (висновок експерта №042-1693-2022 від 20.12.2022 року та №042-1692-2022 від 20.12.2022 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що наявні правові підстави для застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, на думку суду, не підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат зазначені у клопотанні витрати за проведення судової експертизи. Вказані процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 100, 369-372, 376, 395, 503,508,512, 513, 516 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0003486 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

До набрання ухвалою законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку залишити без змін, продовживши поміщення до КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Матеріали кримінального провадження №0003486 залишити при клопотанні з подальшим зберіганням зі справою №755/934/23.

Процесуальні витрати за проведення судово-медичних експертиз у сумі 5344 (п?ять тисяч триста сорок чотири) гривні 00 копійок - віднести на рахунок держави.

Речові докази: предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та отворами, що блдо поміщено до паперового конверту, опечатаного печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві; предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, що було поміщено до паперового конверту, опечатаного печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві; змиви речовини бурого кольору, що було поміщено до двох паперових конвертів, опечатаних печаткою для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, які передано на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, - знищити; цифровий носій інформації з відеозаписом з бодікамери, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та після набрання законної сили надіслати на виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу. Контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у данному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1