Справа №718/948/23
Провадження №1-кп/718/44/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кіцмань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 01 лютого 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, фізична особа-підприємець, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, що визнано судом доведеним.

15.01.2023 близько 13:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у домогосподарстві, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в ході суперечки із ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою спричинення фізичного болю останній, однак недбало ставлячись до наслідків у виді можливого спричинення тілесного ушкодження, з достатньою силою штовхнув руками потерпілу ОСОБА_4 в спину, чим завдав їй фізичного болю. Внаслідок вказаного поштовху, ОСОБА_4 підвернула ліву ногу та отримала тілесне ушкодження у виді травматичного часткового трансхондрального щілиноподібного розриву переднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу, який ускладнився гемартрозом лівого колінного суглобу з посттравматичним набряком та недостатністю латеральної колатеральної зв`язки, який відповідно до висновку експерта Кіцманської філії ЧОБ СМЕ №16-Е від 13.02.2023 та висновку експерта Кіцманської філії ЧОБ СМЕ №22-Е (додатково) від 17.02.2023 відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Позиція учасників провадження в судовому засіданні, досліджені судом докази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 128 КК України, не визнав та пояснив, що 15.01.2023 він знаходився на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить тестю ОСОБА_8 . Останній попросив його затриматися, тому що мали прийти орендарі на розмову. Під час цієї розмови на адресу ОСОБА_8 прозвучали образи. ОСОБА_7 зробив зауваження потерпілій за те, що вона образила тестя, та попросив потерпілу ОСОБА_4 покинути подвір`я. Вона втекла через клумби. Сестра потерпілої зібрала речі і обвинувачений допоміг їх винести з подвір`я. Речі перенесли в нове житло на вулицю Одеську приблизно за 1 км від будинку, де мала місце досліджувана подія. Під час конфлікту була присутня ОСОБА_9 сестра потерпілої, його дружина ОСОБА_10 та його тесть ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просила сестру заспокоїтися. Конфлікт тривав приблизно три хвилини. ОСОБА_7 погоджується з висновком комісійної експертизи, яка була проведена на досудовому розслідуванні. Потерпіла під час проживання у даному будинку недбало ставилася до житла, не підтримувала належні санітарно-гігієнічні умови.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілої, свідків, безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів, висновків експертиз, в їхній сукупності, з урахуванням наступного.

Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, документи, висновки експертів.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є тимчасово переміщеною особою з м. Одеса, з нею в м. Кіцмань проживають дитина, і двоє батьків. Орендувала будинок у ОСОБА_8 два місяці. Орендна плата була високою, а саме: 8 000 гривень на місць та комунальні послуги. Умови проживання в будинку були погані, з`явився грибок. З цього приводу вона ОСОБА_8 висловлювала претензії. ОСОБА_8 кожен день приходив, перевіряв житло та умови проживання. Також, вони шукали паралельно інше дешевше житло. 15.01.2023 на автомобілі до орендованого житла приїхав ОСОБА_7 . Потерпіла на телефоні ввімкнула камеру. ОСОБА_8 сказав, що не віддасть їм речі, поки вони не повернуть йому гроші, які заборгували. Вийшовши з будинку, ОСОБА_7 почав ображати її та штовхнув двічі у плечі. ОСОБА_4 відчула біль. Вона з ОСОБА_7 взагалі не розмовляла. Коробки з речами були пустими, вона почала йти до виходу з подвір`я. Будинок звільнили 08.01.2023. Через годину після конфлікту викликала поліцію. На наступний день зробила рентген, який показав розрив меніску та зв`язок. 26.03.2023 прийшов ОСОБА_8 з дочкою з пропозицією залагодити це питання. ОСОБА_4 мала через цю подію високий тиск, стрес. Проходила амбулаторне лікування, приймала ліки, пройшла МРТ, УЗД за свої кошти. Цивільний позов підтримує повністю.

Суд визнає показання потерпілої достовірними, належними та допустимими оскільки, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та отримані у порядку, встановленому КПК України, не суперечать показанням допитаних свідків та висновкам експертиз.

Крім показань потерпілої, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується показаннями свідків, які будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення.

Свідок ОСОБА_11 під час допиту в суді пояснила, що є сестрою потерпілої. Проживали у ОСОБА_8 два місяці, потім знайшли інше житло. У нього в хаті з`явився грибок, він приходив часто до них, перевіряв, набридав. Житло було дороге. Вони забрали свої речі, дитину і перейшли в інше житло. ОСОБА_8 цікавився, чому вини покинули його житло. 14.01.2023 ОСОБА_8 підрахував витрати за комунальні послуги, почав ображати потерпілу та свідка. Вони обіцяли принести гроші на наступний день. ОСОБА_8 їхні речі не віддавав і повідомив, що віддасть після сплати йому заборгованих коштів. Почав ображати потерпілу та копав їхні сумки. Наступного дня вони прийшли, сестра знімала все на телефон. ОСОБА_7 штовхав сестру десь три рази, виривав у неї телефон та наніс їй травму. Вона стримала сестру від падіння. Почав їхні сумки за ворота виставляти саме ОСОБА_7 було 4- 5 сумок, які несла вона, тому що потерпіла не могла йти. Вони вийшли за ворота, сестра почала скаржитись на фізичний біль у нозі. До події сестра не скаржилася на болі в нозі. ОСОБА_11 хотіла зняти на відео передачу грошей за комунальні послуги. Поліцію в той момент не викликали, бо розгубилися.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту в суді пояснив, що є поліцейським СРПП ВП № 2 ( м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області. Того дня, був виклик жінки з приводу її побиття чоловіком і через це її болить нога. Після приїзду на місце події поліцейські викликали слідчо-оперативну групу.

Свідок ОСОБА_10 під час допиту в суді пояснила, що є дружиною обвинуваченого. 15.01.2023 до будинку її тата прийшли дві жінки, щоб оплатити комунальні послуги. Потерпіла знімала тата на відео. ОСОБА_7 стояв біля криниці та не брав в цьому участі. Потім, всі зайшли до хати. Обвинувачений сидів на дивані. Потерпіла провокувала тата та вийшла з хати. ОСОБА_7 це обурило, він просив її заспокоїтися і хотів прикрити камеру рукою. Вони винесли їхні речі на подвір`я, ОСОБА_7 насильства не вчиняв. Тато сказав, що директор коледжу, у якому тато викладає, повідомив, що є можливість поговорити з потерпілою і комендант гуртожитку, де на той момент проживала потерпіла, може все організувати. Батько під час тієї зустрічі вибачився перед потерпілою. Вона озвучила суму 28 тисяч гривень компенсації на операцію та супутні витрати. Остаточна сума, названа потерпілою, - 128 000 грн. була нічим не обгрунтована.

Свідок ОСОБА_13 лікар травматолог, під час допиту в суді пояснив, що потерпіла 16.01.2023 року звернулася до нього зі скаргами на травму через падіння. Він оглянув, зробили рентген, нічого не виявив та призначив лікування. Потерпіла запропонувала зробити УЗД. 18.01.2023 року ОСОБА_4 звернулася знову до цього свідка з результатами обстеження. Був розрив меніска, ще потрібно було зробити ортоскопічне обстеження в м. Чернівці. Свідок забандажував травмоване місце, виписав знеболювальне. Пояснив, що з такою травмою можна рухатися і без допомоги палиці.

Свідок ОСОБА_8 викладач коледжу і тесть ОСОБА_7 , під час допиту в суді пояснив, що 08-09 листопада 2022 до нього зателефонувала протерпіла ОСОБА_4 з проханням оглянути житло. Довго оглядали будинок. Через декілька днів приїхали з речами. На наступний день і ще кілька днів приходив подивитися, як вони облаштувалися. Стан в будинку був жахливий, постояльці почали ображатися та кричати через візити свідка. Свідок приходив до житла потерпілої тому, що в нього там зберігалися продукти в погребі і на подвір`ї були собака та кіт, яких потрібно було годувати. Домовилися, що вони будуть проживати в нього до березня 2023 року. В січні 2023 року ОСОБА_8 прийшов до потерпілої, та заздалегідь попередив про свій прихід. Будинок був зачинений, тоді він сам відімкнув його своїм ключем та зайшов у середину. У будинку був безлад, газовий котел працював, потерпілої в хаті не було. Раптово потерпіла з сестрою з`явилися і почали кричати, ображати нецензурними словами. Він просив їх заплатити за комунальні послуги 1000 гривень. Допоміг їхні речі донести до хвіртки. 15.01.2023 року о 8 годині ранку почав вимивати житло після них. До нього зателефонував зять Гнат, і свідок попросив його приїхати на АДРЕСА_3 . Прийшла потерпіла і почала висловлюватися нецензурними словами і знімати все на відео. ОСОБА_7 рукою почав закривати камеру в її телефоні. В цей момент вона втратила рівновагу і під вагою свого тіла мало не впала в клумбу. Через декілька днів до нього зателефонував слідчий та повідомив, що Гнат завдав їй легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_4 мала вивозити свої речі візочком мінімум тиждень, бо речей було багато. Вона могла розірвати меніск, коли перевозила свої речі. ОСОБА_7 за характером не є агресивний. Також свідок пояснив, що однієї неділі до нього зателефонував директор коледжу і повідомив, що потерпіла хоче з ним поговорити, послухати вибачення і отримати кошти на лікування. ОСОБА_8 під час зустрічі просив потерпілу пів години залагодити конфлікт, а вона його записувала на телефон. Спочатку потерпіла озвучила суму 25-28 тис. грн. і мала ще думати. Наступного дня на прохання своєї дочки ОСОБА_14 він знову підійшов до гуртожитку, де мав зустрітися з потерпілою та почути остаточну суму відшкодування. Через одну годину вийшла потерпіла і дала записку, де була вказана сума - 120 000 грн. Далі, потерпіла з сестрою накинулись на нього, хотіли повернути цю записку, і свідок її віддав. Будинок він здавав потерпілій безоплатно лише з відшкодуванням вартості комунальних послуг, орендну плату просив платити за можливості. Вони прожили у будинку понад 2 місяці, заплатили 8000 грн. орендної плати. Домовилися, що заберуть речі тоді, коли віддадуть йому гроші за комуналку.

Свідок ОСОБА_15 лікарка пояснила суду, що потерпіла взимку 2023 року звернулася до неї з болями в колінному суглобі через отриману травму. Свідок зробила УЗД колінних суглобів та діагностувала тріщину в меніску. Також свідок пояснила, що УЗД є додатковим методом обстеження, а причиною розриву меніска може бути і падіння на коліно, неправильний рух, тощо.

Свідок ОСОБА_16 під час допиту в суді пояснив, що є поліцейським СРПП ВП № 2 ( м. Кіцмань) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області. 15.01.2023 разом з напарником ОСОБА_12 прибув на виклик, де почали розмовляти з двома жінками. Одна із них сказала, що мав місце конфлікт, під час якого вона отримала ушкодження коліна, яке болить. Після приїзду на місці події поліцейські викликали слідчо-оперативну групу.

Покази свідків є логічними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їхній достовірності.

Крім того, вина ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 01 лютого 2023 року ,-

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 31.01.2023 року, згідно з яким ОСОБА_4 зазначила, що 15.01.2023 року під час перебування за адресою АДРЕСА_2 мало знайомий на ім`я ОСОБА_17 (зять ОСОБА_18 ) схопив її за одяг та штовхав, чим спричинив тілесні ушкодження.

- рапортом помічника чергового ВП № 2 Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_19 від 15.01.2023 року, що й стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР;

- протоколом огляду предмету від 06.02.2023 в ході якого, зроблено скриншоти із відеозапису;

- висновком судово-медичної експерта Кіцманської філії ЧОБ СМЕ №16-Е від 13.02.2023 та додаткового висновку експерта Кіцманської філії ЧОБ СМЕ №22-Е відповідно до яких тілесні ушкодження, виявленні у ОСОБА_4 , відносяться до середнього ступеню тяжкості, часом спричинення є 15 січня 2023 року, та цілком можливо виникли внаслідок поштовху її в спину з подальшим підвертанням нею лівої ноги;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №022 від 22.03.2023, яким підтверджено, що тілесні ушкодження, виявленні у ОСОБА_4 , виникли в результаті замежового навантаження на віддалі від місця виникнення ушкодження, можливо 15 січня 2023 року, та відносяться до середнього ступеню тяжкості. Комісія експертів дійшла висновку, що ушкодження медіального диска та часткове ушкодження лівої хрестовидної зв`язки ОСОБА_4 відбулося внаслідок замежової ротації її тулуба відносно віксованої до опірної поверхні нижньої кінцівки за умови її напів зігнутості у колінному суглобі, що, найбільш вірогідно, відбулося при некоординованих рухах тіла потерпілої. Також експерти, опираючись на дані спеціалізованої літератури у галузі травматології та ортопедії, зазначили, що причиною ушкодження меніска також можуть бути травми та дегенеративні зміни у суглобі, викликані артритом, артрозом чи іншими захворюваннями. Таке пошкодження може відбутися як внаслідок травми, та і під час бігу, удару м`яча ногою, або необережного виконання присідань;

- відеозаписом від 15.01.2023, наданим слідчому потерпілою, який вона зробила на території домогосподарства ОСОБА_8 , де зафіксовано досліджувану судом подію, під час якої мала місце розмова та суперечка потерпілої з ОСОБА_8 в будинку та на подвір`ї, а також ситуація, під час якої потерпіла втрачає рівновагу, картинка відеозапису починає хаотично рухатися, чиясь рука на мить закриває екран камери;

- протоколами слідчих експериментів, проведених з потерпілою та свідком ОСОБА_9 , які відтворили обставини вчиненого злочину, які не розходилися з показами, наданими ними в суді.

-дослідженим в судовому засіданні аудіо записом переговорів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з потерпілою ОСОБА_4 з приводу примирення за грошової компенсації.

З приводу доводів сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд доходить наступного висновку.

Необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження характеризується дією або бездіяльністю у виді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння вказаних ушкоджень й причинним зв`язком між згаданими діями та наслідками, а за суб`єктивною стороною проявляється в необережній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, визначення яких міститься у ст.25 КК України. Отже, зміст інтелектуального та вольового критеріїв вини в цьому злочині зумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого діяння, передбаченням або свідомим припущенням його негативних наслідків та ставленням до них.

Судом встановлено, що спроба обвинуваченого ОСОБА_7 15.01.2023 припинити відео зйомку потерпілою ОСОБА_4 та закрити рукою об`єктив камери її мобільного телефону призвела до її поштовху руками та втрати нею рівноваги, спровокувала некоординовані рухи тіла потерпілої та, як наслідок, - навантаження на коліно ОСОБА_4 , що призвело до ушкодження медіального диска та часткове ушкодження лівої хрестовидної зв`язки.

Тому дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ст. 128 КК України як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Підстав для його виправдання, виходу за межі обвинувачення чи зміни кваліфікації судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про обрання виду та розміру покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину не визнав, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

У зв`язку з наведеним суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст 128 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Проте, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його позитивну характеристику, законослухняний спосіб життя до цих подій, а також обставини цієї справи, зокрема, завдання тілесного ушкодження потерпілій внаслідок необережності під час побутового конфлікту, де обидві сторони ображали один одного, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та покладає на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Таке покарання буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із таких обставин.

Потерпілою ОСОБА_4 пред`явлено позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якій вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн., та матеріальну шкоду в розмірі 4493 грн. 43 коп.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Також у ч. 1 ст. 368, частинах 3, 4 ст. 374 КПК України передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, і якщо так, то на чию користь, в якому розмірі та порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.

При цьому, суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити причинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, й дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

З приводу вимоги позивачки про відшкодування матеріальної шкоди суд доходить висновку про її обґрунтованість доданими до позову та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема квитанціями, фіскальними чеками, квитками на проїзд у громадському транспорті. З приводу заперечень сторони захисту про безпідставне включення до цих витрат вартості препаратів «Уролесан», «Атоксилгель», листя «Мати-Мачухи», тощо - суд відкидає їх через необґрунтованість, оскільки цивільним відповідачем не доведено безпідставність призначення таких препаратів лікарем для лікуванням захворювань, зміни стану і функцій організму позивачки внаслідок завдання їй тілесного ушкодження відповідачем.

З приводу позовної вимоги про стягнення з відповідача 100000 грн. моральної шкоди суд доходить наступного висновку.

Частиною 3 ст.23 ЦК України визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин справи, які мають істотне значення.

Як роз`яснив, Пленум Верховного Суду України в п.3постанови від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ч.ч.1 та 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Під час судового розгляду встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого цивільному позивачеві було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою відносно неї, порушенням її нормальних життєвих зв`язків, втраті душевного спокою, зміні звичного способу життя, отримання середньої тяжкості тілесного ушкодження, потребу витрачати власний час на медичні обстеження та лікування, які призвели до фізичних обмежень та тривалого дискомфорту. За таких обставин, з врахуванням характеру правопорушення, ступеню вини ОСОБА_7 , глибини страждань потерпілої та змін в її звичному укладі життя, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, заявлені позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково на суму 12000 грн..

Мотиви інших рішень.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- медична картка на ім`я ОСОБА_4 та протокол ультразвукового обстеження від 17.01.2023 , які передані під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити в останньої;

- магнітні носії (DVD диски) із надписом «ALERUS», які визнані речовими доказами відповідними постановами слідчого від 06.02.2023 та 27.03.2023 - залишити в матеріалах цього кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_4 , фактично проживає в АДРЕСА_5 відшкодування матеріальної шкоди на суму 4493, (чотири тисячі чотириста дев`яносто три) гривні 43 копійки та відшкодування моральної шкоди на суму 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя ОСОБА_20