Справа № 183/8154/23
№ 1-кп/183/1655/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеногопровадження кримінальне провадження №0000167 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, не працюючого, маючого середньо - технічну освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

встановив:

відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 ,беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним проступку, в присутності захисника ОСОБА_5 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву.

Ухвалою суду від 13 липня 2023 року, у відповідності до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.162 КК України, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цьогоКодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що31 травня 2023 року, приблизно о 05 год. 15 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на другому поверсі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 . На вказаному поверсі зазначеного будинку розташований блок, в якому знаходяться кімнати № НОМЕР_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_6 . У вказаний час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_6 , а саме до кімнат АДРЕСА_3 , розташованих на 2 поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 31 травня 2023 року, приблизно о 05 годині 16 хвилин, перебуваючи біля зачиненої на кодовий магнітний замок вхідної двері до кімнат № НОМЕР_1 , розташованих на 2 поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом пошкодження магнітного механізму вхідних дверей незаконно проник всередину кімнат №201-204, порушивши право ОСОБА_6 на недоторканність житла, передбаченого ст. 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації з прав людини, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, винуватість ОСОБА_3 у незаконному проникненні до житла при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.162 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує його покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у вигляді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у вигляді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням,з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді обмеження волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. ст. 100, 374 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строкомодин рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнитиОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Речові докази: DVD диск марки «havit» - залишити при матеріалах справи.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ЛилаВ.М.