Справа № 577/4218/23
Провадження № 1-кс/577/1264/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2023 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Тимирязівка Сумського району Сумської області, циганки, громадянки України, реєстрації місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, пенсіонерки, вдови, раніше в силу ст. 89 КК України не судимої,

яка підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 серпня 2023 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи 02.08.2023 року в м.Буринь Сумської області та рухаючись пішки по тротуару в напрямку від центру міста по вулиці Незалежності, близько 10:30 год. помітила незнайому їй жінку похилого віку ОСОБА_7 , мешканку АДРЕСА_2 , яка одна йшла їй назустріч по тротуару. Порівнявшись із ОСОБА_8 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, завідомо знаючи, що грабіж являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, діючи в умовах введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та неодноразово продовженого, останні раз Указом Президента України №254/2-23 від 01.05.2023 року військовий стан, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, усвідомлюючи відкритість та протиправність своїх дій, під нікчемним приводом зняття «порчі» із майна потерпілої, ОСОБА_4 завела із ОСОБА_7 розмову на тему зняття «порчі» та відвівши в сторону, застосовуючи фізичну силу у виді утримання рукою голови потерпілої, без нанесення ударів чи спричинення тілесних ушкоджень, тобто застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, силоміць зняла з вуха ОСОБА_7 золоту сережку, а другу сережку ОСОБА_7 зняла та віддала їй самостійно, побоюючись насильного їх зняття. При цьому дозволу на зняття сережок ОСОБА_4 у власниці не запитувала, словесну заборону зі сторони ОСОБА_7 на заняття сережок та прохання їх повернути, ігнорувала й у подальшому із викраденим майном пішла, покинувши ОСОБА_7 на місці та спричинивши їй таким чином матеріальні збитки. Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 розуміла їх суспільно-небезпечний характер у вигляді посягання на чужу власність, усвідомлювала можливість настання суспільно - небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальних збитків ОСОБА_7 та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Відомості про кримінальне правопорушення за вказаним фактом 02.08.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000765 за ч.4 ст.186 КК України.

ОСОБА_4 02.08.2023 року о 12 год. 50 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за скоєння якого у разі доведення її винуватості їй загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Усвідомлення підозрюваною тяжкості інкримінованого їй злочину, з високим ступенем імовірності може свідчити про наявність ризику можливого переховування від органу досудового розслідування. Крім того, ОСОБА_4 сталих соціальних зв`язків у місці проживання не має, власного житла та постійного місця проживання не має, реєстрація її місця проживання відсутня, є вдовою, неповнолітніх дітей на утриманні немає, групи інвалідності не має. Будучи особою похилого віку, пенсію не отримує, працевлаштованою не являється, будь-яке нерухоме майно за нею не зареєстроване. ОСОБА_4 , маючи зв`язки серед осіб ромської національної меншини (групи народів індоарійської етнічної групи), у разі перебування на свободі, як самостійно, так і з своїми знайомими, в ході спілкування може впливати на потерпілу, викликати у неї відчуття жалю до себе, з метою зміни свідчень на свою користь. Крім того, ОСОБА_4 на даний час ніде не працює та немає офіційних джерел доходу, раніше, маючи попереднє прізвище « ОСОБА_9 », притягувалась до кримінальної відповідальності за ряд корисливих злочинів, вчиняла адміністративні правопорушення, тобто є особою, схильною до скоєння злочинів.

За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала і прохала його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, не заперечували в обґрунтованості пред`явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжний захід застосовується під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, а згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаній встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області знаходиться кримінальне провадження № 0000765 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 186 КК України (а.с.3).

ОСОБА_4 02.08.2023 року о 12 год. 50 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України (а.с. 12,14).

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжкого злочину.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 у разі доведення її вини, може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протоколи допиту потерпілого, протокол пред`явлення особи для впізнання та фотознімками, протокол проведення слідчого експерименту, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України (а.с.4-5, 6,7, 8-11, 12-13).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спроби переховуватися від органу слідства чи суду, на що вказує тяжкість можливого покарання за умовою визнання ОСОБА_4 винною у вчиненні інкримінованого злочину, а відтак існують підстави для обрання запобіжного заходу. Також існує ризик того, що ОСОБА_4 , може незаконно впливати на потерпілу, оскільки при наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує, що ризик незаконного впливу підозрюваної особисто на потерпілу може бути визнано на початкових стадіях процесу.

Слідчий суддя враховує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Проте, наявність іншого ризику, зазначеного у клопотанні, лише декларуються і жодним доказом не підтверджено, а тому врахований бути не може.

Слідчим суддею враховано також, що ОСОБА_4 сталих соціальних зв`язків у місці проживання не має, власного житла та постійного місця проживання не має, реєстрація її місця проживання відсутня, є вдовою, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Будучи особою похилого віку, пенсію не отримує, працевлаштованою не являється, будь-яке нерухоме майно за нею не зареєстроване, притягувалася до адміністративної відповідальності, раніше не судима в силу ст. 89 КК України.

Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п. п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваної під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних прав та обов`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що ОСОБА_4 в якості запобіжного заходу слід обрати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства, що було вчинено ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - задовольнити

Застосувати до ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 вересня 2023 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, суд вважає за потрібне розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваною протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1