Справа № 541/2749/23
№ провадження 1-кп/541/296/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 10 травня 2023, року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000557 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Лугаської області, громадянки України, не одруженої, з базовою середньою освітою, пенсіонерки, яка утриманців не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

10 травня 2023 року близько 10 години ОСОБА_4 прибула до території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 . При цьому, обвинувачена заздалегідь взяла із собою прозору полімерну пляшку, наповнену газовим конденсатом.

У цей час на території господарства знаходилась потерпіла ОСОБА_5 , побачивши яку, ОСОБА_4 вчинила словесний конфлікт. Під час конфлікту у останньої виник намір та бажання на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень на ґрунті ревнощів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшла ззаду до потерпілої ОСОБА_5 та пролила на її тіло та одяг газовий конденсат, який заздалегідь принесла із собою, та піднесла запалену запальничку до тіла потерпілої. Від дій ОСОБА_4 тіло та одяг потерпілої ОСОБА_5 загорілося та остання відповідно до висновку судово-медичної експертизивід 11 липня 2023 року № 441 отримала тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків 11А-11Б ступеню, що розташовані на передньо-зовнішній поверхні 1-го пальця лівої кисті, біля лівого носового ходу, на верхній губі, на нижній губі, в ділянці підборіддя, на передній поверхні черевної стінки зліва, на правій кисті та передпліччі. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії термічного фактору та по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, та не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитана судом обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені в обвинувальному акті, підтвердила та пояснила суду наступне. 10 травня 2023 року вона взяла із собою бензин і запальничку та прийшла до потерпілої, щоб полякати останню на ґрунті ревнощів. Обвинувачена мала намір облити бензином та підпалити двері будинку, належного ОСОБА_5 , але у відповідь на слова потерпілої облила та підпалила її. Матеріальної допомоги потерпілій не надавала, оскільки у неїнемає грошей. У скоєному розкаялась.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, покарання просила призначити на розсуд суду.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, вірно розуміє зміст обставин провадження, відсутні сумніви в добровільності її позиції, тобто визнання обвинуваченою вини не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали, що характеризують її особу, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_4 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченої та її активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, передбаченими ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку тавчинення злочину загальнонебезпечним способом.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до нетяжких злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, є пенсіонеркою, що унеможливлює призначення альтернативного покарання у виді виправних робіт або обмеження волі, її відношення до скоєного, активне сприяття розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, мету та спосіб вчинення кримінального правопорушення, висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченої у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, а також вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки покладені судом обов`язки будуть гарантувати запобігання вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень, а заходи контролю стимулюватимуть її виправлення.

Правові підстави для застосування відносно обвинуваченої положень ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченої суд не встановив.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта і які документально підтверджені, в сумі 17 208 грн відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 17 208 грн.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді від 15 травня 2023 року по даному кримінальному провадженню, скасувати.

Речові докази:

-шкіряну куртку чорного кольору, шапку червоного кольору, светр чорного кольору із рожевим візерунком, кросівки рожевого кольору, штани сірого кольору, які належать ОСОБА_4 тазберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП, повернути останній за належністю;

-пляшку із газовим конденсатом, запальничку синього кольору, які належать ОСОБА_6 ; обгорілі залишки одягу, обгорілі залишки невстановленого одягу, які належать ОСОБА_5 ; порожню пластикову пляшку об`ємом 1 літр, пластикову кришку, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП, знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

СуддяОСОБА_1