УХВАЛА

18 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 202/2352/17

провадження № 51-4898ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4

- адвоката ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2023 року,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень

у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Так, представник потерпілої, всупереч положенням п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, направляючи до Суду 10 серпня 2023 року свою касаційну скаргу, вказав, що скарга подається до Верховного Суду України, що не відповідає приписам п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147 - VIII), згідно з якою судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно з пунктом 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте скаржник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваних судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених

ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 374, 404, 412-414, 415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.

З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування судових рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Так, представник потерпілої не конкретизує, які порушення допустили суди першої та апеляційної інстанцій, та в чому полягає порушення цими судами приписів статей 370 та 419 КПК.

Крім того, скаржник посилається на те, що секретар судового засідання у телефонному режимі ввела його в оману щодо дати апеляційного розгляду, через що він та потерпіла були позбавлені можливості взяти участь в судовому засіданні. При цьому, представник потерпілої не підтверджує ці доводи жодними фактичними даними.

Згідно з пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, всупереч вищевказаним положенням ст. 436 КПК скаржник просить скасувати рішення судів обох інстанцій в частині цивільного позову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_6 в повному обсязі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК,

колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків. Представнику потерпілої також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 26 серпня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2023 року залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3