Справа №463/6560/23
Провадження №1-кс/463/5423/23
У Х В А Л А

04 серпня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,

в с т а н о в и в :

скаржниця звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 22 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000086 від 23 лютого 2022 року.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що вона, як скаржник до органу досудового розслідування не викликалася, пояснення не відбирались, питання завдання шкоди не з' всовувались. Таким чином вважає, що відмова у визнанні її потерпілим слідчим належним чином не мотивована, крім цього органом досудового слідства фактично не виконано ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2923р., справа 463/3341/23, оскільки повторно у постанові про відмову зазначені підстави, які вже були предметом розгляду у слідчого судді, та фактично визнані не спроможними.

Вдруге, слідчий в оскаржуваній постанові обмежився лише констатацією, що завдання майнової шкоди заявнику не встановлено, слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив які слідчі та інші процесуальні дії вчинені з метою перевірки факту спричинення такої шкоди, та чи встановлював він у заявника факту заподіяння такої шкоди. Отже слідчий не врахував висновків слідчого судді ОСОБА_5 , які він виклав в своєму рішенні від 31 травня 2023 року , про те що оскаржувана постанова слідчого П. Бесаги є передчасною та не є обґрунтованою.

Також слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, слідчим не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено хоча і на підставі ухвали слідчого судді, однак саме за її заявою, не надано належної оцінки доводам останнього, з урахуванням попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи будь яких інших заяв не подав.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, враховуючи скорочені строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити виходячи з таких підстав.

Частина 1 ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

З матеріалів скарги вбачається, що триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 23.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України за зверненням ОСОБА_6 та ОСОБА_3 від 14.01.2023 року.

16 березня 2023р. мною, ОСОБА_3 було надано заяву про залучення у якості потерпілого, заява додається разом з доказами її надсилання.

Постановою слідчого від 21.03.2023р було відмолено заявнику у визнанні потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2023р., справа 463/3341/23 скаргу ОСОБА_3 - задоволено, скасовано постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 21.03.2023р., про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язано слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 або іншу посадову особу повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000086 від 23.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України.

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 22 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000086 від 23 лютого 2022 року повторно відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Дану постанову слідчий мотивує тим, що ним не встановлено обставин, які б свідчили про заподіяння ОСОБА_3 будь-якої шкоди.

Разом з тим, із оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не проведено аналіз обставин заподіяння шкоди скаржниці, про які вона вказала у заявах, не надано належної оцінки обставинам кримінального провадження, постанова винесена з порушенням хронології проведення слідчих дій..

Отже, оскільки ОСОБА_3 звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неї, і саме з приводу цих обставин внесена дані в ЄРДР та здійснюється розслідування, а обставини передбачені ч.5 ст.55 КПК України відсутні, слідчий суддя вважає за необхідне скаргу задоволити та скасувати постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Доводи слідчого у вказаній постанові про те, що підстав для визнання скаржника потерпілим не має, на цій стадії є порушення положень ст.2 КПК України, оскільки завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Окрім цього, слідчий суддя враховує, що аналогічна постанова слідчого в межах вказаного кримінального провадження вже була предметом перевірки слідчим суддею та була скасована, проте слідчий висновки слідчого судді не врахував, недоліки слідства не усунув.

А тому, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, передчасною та підлягає скасуванню.

Щодо клопотання скаржниці про поновлення строку на оскарження постанови, то слідчий суддя вважає, що строки щодо оскарження не пропущено, оскільки скарга подана в межах строків, визначених ст. 304 КПК України.

Керуючись вимогами статтей 7, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

скарги задоволити.

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 22 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000086 від 23 лютого 2022 року про відмову в визнанні потерпілим та зобов`язати уповноваженого на розслідування кримінального провадженні №0000086 від 23 лютого 2022 року слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1