Справа № 953/3041/23
№ провадження 1-кп/646/430/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000124 від 16.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Під час підготовчого судового засідання прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування прокурор посилалася на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення й те, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та може вчинити інше кримінальні правопорушення. Менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та забезпечити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у його задоволенні просив відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи захисника.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, строк покарання за санкцією вказаного злочину передбачає позбавлення волі строком до 5 років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та може вчинити інше кримінальні правопорушення.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів; 2) тяжкості покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, оскільки санкція ч.4 ст. 111-1 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років; 3) вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має тяжких хронічних захворювань або інвалідності; 4) дані про особу обвинуваченого, якийне одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше не судимий, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2023стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 29.04.2023, в подальшому ухвалою Київського районного суду м. Харкова було продовжено строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , востаннє до 30.07.2023.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Суд вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та переховування від суду.

Суд вважає, що наведені прокурором у підготовчому судовому засіданні підстави продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу під час досудового розслідування та судового розгляду, на даний час не змінилися.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вище перелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.

Виходячи з наведеного є всі підстави задовольнити клопотання прокурора та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, доцільним є продовження строку обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Суд відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Судом на обговорення учасників процесу було поставлено питання про можливість призначення справи до судового розгляду за даним кримінальним провадженням.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження не заперечували проти призначення судового розгляду, перешкод для цього не вбачали, із заявами та клопотаннями відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України до суду не зверталися.

Заслухавши думку осіб, які беруть учать у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду.

Підстав для прийняття рішення відповідно до п.п. 1-4 ч. 3ст. 314 КПК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314, 315, 316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 07 вересня 2023 року включно.

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000124 від 16.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК Українина 19 липня 2023 року о 14 год. 00 хв. у приміщенні суду за адресою: м. Харків, м-н. Героїв Небесної Сотні, 36, 3-й під`їзд.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників провадження.

Строк дії ухвали до 07 вересня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку запобіжного заходу безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1