Справа №:755/9674/23
Провадження №: 1-кс/755/2629/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.03.2023 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду із клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 14.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364 КК України про арешт майна.

Клопотанням обґрунтоване тим, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, під процесуальним керівництвом Дніпровської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061, у ході якого встановлено, що 09.06.2020 на 65 позачерговій сесії Васильківської міської ради VII скликання за 2020 рік прийняте рішення №01-65п/ч-VII «Про звернення до Президента України, Голови Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської обласної державної адміністрації, депутата Верховної Ради України ОСОБА_4 щодо залишення місту Васильків статусу адміністративного центру Васильківського району».

Інших рішень, цього дня, згідно інформації Васильківської міської ради Київської області № 351/01-23 від 07.06.2023 не приймалось.

Разом із тим, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 , прийнято рішення (з відкриттям розділу) від 03.12.2021, індексний номер 62046775, про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:036:0056 площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120.

Підставою для прийняття ОСОБА_5 рішення про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на вказану вище земельну ділянку стало рішення шістдесят п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Васильківської міської ради Київської області від 09.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 ».

Згідно вказаного рішення, ОСОБА_6 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:036:0056 площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Проте, як зазначалося вище, цього дня - 09.06.2020 Васильківською міською радою прийняте лише одне рішення «Про звернення до Президента України, Голови Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Київської обласної державної адміністрації, депутата Верховної Ради України ОСОБА_4 щодо залишення місту Васильків статусу адміністративного центру Васильківського району», що підтверджується листом Васильківської міської ради Київської області № 351/01-23 від 07.06.2023, Протоколом засідання шістдесят п`ятої позачергової сесії Васильківської міської ради VII скликання від 09.06.2020 та протоколом огляду веб-ресурсу від 08.06.2023.

Крім того, відповідно до інформації Васильківської міської ради Київської області № 416/01-23 від 29.06.2023 у «Центрі надання адміністративних послуг» Васильківської міської ради та загального відділу секретаріату Васильківської міської ради від ОСОБА_6 , або уповноваженої ним особи, письмових заяв про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або в оренду по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Цією ж відповіддю повідомлено, що на шістдесят п`ятій позачерговій сесії Васильківської міської ради сьомого скликання, яка відбулася 09.06.2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 » не приймалося.

Крім того, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :05:036:0056, загальною площею 0,1 га, що розміщена по АДРЕСА_1 у Державному земельному кадастрі зареєстровані лише 28.10.2021, хоча в рішенні шістдесят п`ятої позачергової сесії сьомого скликання Васильківської міської ради Київської області від 09.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 », кадастровий номер :05:036:0056 вже був зазначений.

При цьому, відомості про реєстрацію вказаної земельної ділянки внесені, в тому числі, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 , на території Васильківської міської ради Київської області.

Вказаний проект землеустрою розроблений ФОП ОСОБА_8 на підставі заяви ОСОБА_7 про розроблення проекту землеустрою.

У проекті землеустрою, наявне рішення Сорок шостої сесії сьомого скликання Васильківської міської ради Київської області від 16.11.2018 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 », що прийняте на підставі клопотання ОСОБА_9 , що адресована Васильківському міському голові ОСОБА_10 від 23.08.2018, зареєстроване в Секретаріаті Васильківської міської ради Київської області 28.08.2018.

Вказаним рішенням, Васильківська міська рада Київської області дала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Так, пунктом 7 ст.92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Пунктом «а» ч.2 ст.83 Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно з п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, зокрема, на землю.

Правомочності власника землі на території міста Васильків від імені територіальної громади здійснює Васильківська міська рада Київської області, яка відповідно до ст.ст.9, 12 Земельного кодексу України наділена державою повноваженнями (ст.122 Земельного кодексу України) щодо розпорядження землями територіальної громади міста, зокрема, щодо передачі комунальних земельних ділянок у власність чи користування громадянам та юридичним особам відповідно до Земельного кодексу України.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка розташована на території міста Васильків остання належать до комунальної власності територіальної громади міста Васильків, в силу норм Закону (ч.2 ст.83 Земельного кодексу України) через їх територіальне розташування в межах цього населеного пункту, а тому право власності на земельну ділянку, а відповідно і право з розпорядження нею, у тому числі щодо розгляду та вирішення питання про передачу її у власність або користування, відповідно до ст.ст.12, 122 Земельного кодексу України належить саме Васильківській міській раді Київської області, як особі, яка діє у відповідних правовідносинах від імені територіальної громади.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на дату рішення Васильківської міської ради від 09.06.2020, яке стало підставою для первинної реєстрації права власності на земельну ділянку), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно ст.118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права власності на земельну ділянку із земель державної або комунальної власності є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України.

Разом із тим, як вже було зазначено, Васильківська міська рада Київської області рішення № 02.123-65п/ч-VII від 09.06.2020 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 » не приймала, відповідний проект землеустрою не затверджувала, а тому вказане рішення не може бути законною правовою підставою для набуття ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку, її подальшої державної реєстрації, не породжує правових наслідків.

Так, за приписами ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, як то передбачено нормами ст.319 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Крім того, варто відмітити, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно здійснюється в порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації.

При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Ця правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 07.10.2020 у справі № 920/728/18.

Таким чином, сама по собі державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна не може підтверджувати набуття права власності на них.

Більш того, за нормами ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Враховуючи, що рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 », не приймалося, отже право власності у нього, відповідно до положень ст.ст.316, 317, 319 Цивільного кодексу України, не виникало.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_11 від 03.07.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :05:036:0056 що на даний час, на підставі договору купівлі-продажу зареєстрована за ОСОБА_6 , визнана речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Також указано, що з метою збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :05:036:0056 площею 0,1 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), право власності на яку, на даний час зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, клопотав про задоволення клопотання у його відсутність.

Відповідно до ст.172 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна, так як існують ризики відчуження майна до прийняття судом рішення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною 10 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-земельну ділянку з кадастровим номером :05:036:0056 площею 0,1 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), право власності на яку, на даний час зареєстровано за ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, укладання будь-яких договорів купівлі-продажу, міни, дарування, іпотеки, застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя