УХВАЛА

Іменем України

04.08.2023 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорки ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

законного представника хворої сестри ОСОБА_5

представника медичного закладу лікарки психіатра ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні заяву заступника медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку хворій:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , яка скоїла суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.119 КК України

В с т а н о в и в:

Заступник медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 звернувся із письмовою заявою на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку хворій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на лікуванні ОСОБА_8 , 1986 р.н., до якої постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.03.2011р. застосовані примусові заходи медичного характеру в психіатричному стаціонарі із суворим наглядом за вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.119 КК України. 18.09.2010р. під час загострення галюцинаторно-маячної симптоматики ОСОБА_8 штовхнула свою бабусю у спину, внаслідок чого вона впала на підлогу, вдарилася лобною частиною голови об коробку, що спричинило смерть потерпілої. За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні від 22.10.2010р. (Акт № 830), ОСОБА_8 виявляє ознаки хронічного психічного розладу у вигляді параноїчної шизофренії, галюцинаторно-параноїдний синдром, наявний у підекспертної хронічний психічний розлад позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно постанови Комсомольського міського суду від 31.03.2011р., проходила курс лікування в ДУ «УПБ СН МОЗ України» з 08.06. 2011р. В процесі проведеного лікування під впливом активної антипсихотичної терапії психічний стан покращився, знизилось афективне напруження, тривога, маячні ідеї втратили свою актуальність, намагалася раціоналізувати свої хворобливі переживання. Поведінка носила спокійний упорядкований характер, агресивних тенденцій не спостерігалося. Підтримуючу терапію приймала без зауважень. В психічному стані превалювали дефіцитарні розлади з емоційною холодністю, неадекватністю, одноманітністю, формальним порушенням мислення, зниженням критичності. Сформувалась ремісія типу «С», виражений змішаний тип дефекту. Наявні психічні порушення у вигляді емоційної холодності, неадекватності, егоцентричності, зниження здатності до емпатії, підозріливості та недовірливості є проявами шизофренічного дефекту.

14.02.2016р. пацієнтка оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_8 , 1986 р.н., за своїм психічним станом особливої небезпеки для себе та оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом не потребує. Для продовження примусових заходів медичного характеру може бути переведена до психіатричної лікарні у відділення із звичайним наглядом.

29.12.2016р. ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська змінено застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , і для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру переведено її в психіатричну лікарню за місцем реєстрації, у відділення із звичайним наглядом. Згідно цієї Ухвали, з 26 січня 2017 по 22 березня 2022 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у 1 психіатричному відділенні для дорослих КНП ХОР «ОКПЛ№3». В процесі проведеного лікування пройшла медичний огляд комісією лікарів психіатрів, яка дійшла до висновку, що ОСОБА_8 на теперішній час може представляти суспільну небезпеку і потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним наглядом.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.02.2022р. продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним наглядом на строк 6 місяців.

23.03.2022р. ОСОБА_8 поступила на стаціонарне лікування в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у 4 відділення для продовження застосування примусових заходів медичного характеру, як внутрішньо переміщена особа. 01.02.2023 року пацієнтка переведена у 24 відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Ухвалами Франківського районного суду м.Львова від 08.08.2022р. та 02.03.2023р. ОСОБА_8 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричному стаціонарі із звичайним наглядом.

Психічний стан: за час перебування у відділенні та проведеного комплексного лікування психічний стан пацієнтки покращився. Свідомість не порушена. Доступна формальному контакту. Орієнтована в часі, просторі та власній особі правильно. В розмові веде себе спокійно,стримано. На запитання відповідає однослівно, лаконічно, здебільшого по суті. Поведінка впорядкована. Розлади сприйняття заперечує. Маячні ідеї не висловлює. Мислення сповільнене за темпом, в`язке. Емоційно холодна. Про скоєний злочин говорить спокійно. Відновилась критика до скоєного кримінального вчинку. Розуміє необхідність в постійному прийомі підтримуючої терапії. Будує плани на майбутнє. Режиму відділення не порушує, з оточуючими не конфліктує. Агресивних, імпульсивних дій не було. Критика знижена. Пацієнтка охоче залучається до реабілітаційних заходів.

20.07.2023р. пацієнтка ОСОБА_8 повторно оглянута лікарсько-психіатричною комісією 24-го відділення, яка дійшла до висновку, що ОСОБА_8 , страждає параноїдною шизофренією безперервний перебіг, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, стадія ремісії. За своїм психічним станом не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Захисник особи відносно якої розглядається питання про зміну застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на амбулаторне лікування адвокат ОСОБА_4 , у судовому засіданні заяву Комунального закладу підтримав.

У судовому засіданні законний представник хворої ОСОБА_8 - сестар ОСОБА_5 , у судовому засіданні заяву Комунального закладу підтримала.

У судовому засіданні хвора ОСОБА_8 не заперечувала проти заяви Комунального закладу.

Лікуюча лікарка у судовому засіданні заяву підтримала просила таку задовольнити.

Прокурорка у судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодилася, просила суд задовольнити заяву.

Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, судом встановлено, що 23.03.2022р. ОСОБА_8 поступила на стаціонарне лікування в КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» у 4 відділення для продовження застосування примусових заходів медичного характеру, як внутрішньо переміщена особа. 01.02.2023 року пацієнтка переведена у 24 відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

20.07.2023р. пацієнтка ОСОБА_8 повторно оглянута лікарсько-психіатричною комісією 24-го відділення, яка дійшла до висновку, що ОСОБА_8 , страждає параноїдною шизофренією безперервний перебіг, з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері, стадія ремісії. За своїм психічним станом не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Виходячи із змісту ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512-514 КПК України, заслухавши пояснення лікуючого лікаря, пояснення хворої, законного представника хворої, думку адвоката та висновок прокурорки, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Приймаючи дане рішення, суд у першу чергу враховує доцільність забезпечення безпеки здоров`ю хворої, що не може бути забезпечено в умовах примусового лікування із звичайним наглядом.

На підставі викладеного, керуючись статями 19 Закону України «Про надання психіатричної допомоги», ст. 95 КК України та статтями 369 - 372, 376, 512, 514 КПК України,-

П о с т а н о в и в:

Заяву заступника медичного директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 , задоволити.

Змінити застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку хворій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка скоїла суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.119 КК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошнено 09 серпня 2023 року об 08 год. 30 хв. в залі судового засідання Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з часу її проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Суддя ОСОБА_9