ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1464/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/932/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 02 травня 2023 року стосовно ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 02.05.2023 року ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України судимостей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 - ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Оскаржуваним вироком встановлено, що у грудні 2020 року (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія на своє ім`я та використання його в подальшому, за наступних обставин.

Так, у грудні 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , маючи намір на отримання можливості керувати транспортним засобом за підробленим посвідченням водія, перебуваючи за місцем мешкання в м. Харків, знайшов в мережі інтернет на пошуковому сайті «Google» інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення водія. Для цього за допомогою мобільного телефону, використовуючи мобільний додаток «Instagram», домовився в ході розмови з невстановленою особою про підроблення посвідчення водія за грошову винагороду в сумі 7200,00 грн. Далі, виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_8 у грудні 2020 року, перебуваючи в м. Харків, більш точний час та місце досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, на вимогу невстановленої особи через мобільний додаток «Instagram», надав свої анкетні дані, а саме фото 1, 2, 11 та 12 сторінок паспорта, фото особистого підпису на білому аркуші та цифровий варіант фотокартки із зображенням свого обличчя для виготовлення підробленого посвідчення водія. В подальшому, у грудні 2020 року, точної дати та часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_8 , перебуваючи у відділенні № 14 ТОВ «Нова Пошта», розташованому за адресою: м. Харків, просп. Героїв Харкова, 199-Б, та являючись пособником у підробці посвідчення водія, яке вислане невстановленою особою на відділення вищевказаної пошти без зазначення відправника, від невстановленої особи отримав підроблене пластикове посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 з фотокарткою та підписом останнього. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 1542 від 22.02.2023, бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 не відповідає вимогам, які пред`являються до аналогічних документів відповідного зразка, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Крім того, встановлено, що 04.12.2022, згідно затвердженого графіку чергувань ВРПП та ГРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, перебуваючи на службі, поліцейський ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 разом з інспектором ВРПП лейтенантом поліції ВРПП ОСОБА_10 виконували покладені на них обов`язки. 04.12.2022, о 13 год 53 хв, на автошляху Київ-Харків-Довжанський, 534 км, а саме на блокпосту "Дім", вищевказаний співробітник поліції ОСОБА_9 зупинив транспортний засіб ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі, відповідно до п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, ОСОБА_8 було запропоновано пред`явити документи, що посвідчують особу. В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на законну вимогу поліцейського ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 пред`явив підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , дата видачі 05.08.2020, дійсне до 05.08.2050, тим самим використавши завідомо підроблений документ. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 1542 від 22.02.2023, бланк наданого для дослідження посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 не відповідає вимогам, які пред`являються до аналогічних документів відповідного зразка, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставини справи, встановлені оскаржуваним вироком, просить вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати ОСОБА_8 засудженим: за ч.5 ст.27 - ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначити остаточне покарання у виді 1 року 4 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.

В решті вирок суду - залишити без змін.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, прокурор зазначає, що санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі строком до 2 років.

Відповідно до мотивувальної частини вироку, суд дійшов висновку, що у обвинуваченого ОСОБА_8 є обставина, що пом`якшує покарання, у виді щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні остаточного рішення по справі помилково не було застосовані положення ст.69-1 КК України, у зв`язку з чим невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 , якому направлявся судовий виклик про дату, місце і час судового розгляду, але повернулося до суду у звязку з тим, що адресат відсутній за вказаною відміткою, та його захисник ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлена, про що свідчить власноручний підпис останньої у зворотному повідомленні про отримання судової повістки, не з`явилися та клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали, а тому, враховуючи думки прокурора і дотримуючись норм ч.4 ст.405 КПК України, колегія суддів вирішила провадити апеляційний розгляд без участі сторони захисту з урахуванням доводів апеляційної скарги та відомостей, що містяться в матеріалах справи.

Вислухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікація дій останнього за ч.5 ст.27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані належним чином.

Як убачається з наданих матеріалів кримінального провадження, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 було розглянуто у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження у відповідності до вимог статей 381-382 КПК України, оскільки до обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого за його згодою у присутності захисника, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого у скоєнні ним кримінальних правопорушень, не оскаржуючи фактичних обставин, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, вважає, що вирок суду у цьому провадженні підлягає зміні в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Обговорюючи вказані апеляційні доводи прокурора, колегія суддів вважає їх такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання не повинно перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК. Однак визначення покарання з дотриманням правил цієї норми закону можливе лише за наявності обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування або усунення заподіяної шкоди), а також при визнанні підсудним своєї вини та відсутності обставин, що обтяжують покарання. Водночас добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується тоді, колй такі збитки або шкоду не заподіяно.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі строком до двох років.

Таким чином, з урахуванням наявності обставин, передбачених ст. 69-1 КК України, максимальне покарання за ч. 4 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі.

Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Разом із цим, суд першої інстанції всупереч вищезазначеним вимогам закону призначив ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, що перевищує 2/3 максимального строку та призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню чи застосування закону, який не підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

Згідно зі ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до статті 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що в даному конкретному випадку суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання підлягає зміні, що цілком узгоджується з нормами діючого кримінального процесуального законодавства.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ст. 412 КПК України, під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 02 травня 2023 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.5 ст. 27 - ч.1 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.358 КК України, із врахуванням ст.69-1 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням та з іспитовим строком 1 (один) рік. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 02 травня 2023 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -