КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 20 квітня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року,

за участі:

представника

власника майна адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на вилучене в ході проведення в період з 20 год. 03 хв. 18.03.2023 по 00 год. 08 хв.19.03.2023 обшуку приміщень за адресою: АДРЕСА_1 за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- блокнот коричневого кольору з рукописними записами;

- аркуш - заявка на видачу готівки №736 на суму 6 992 500;

- папка червоного кольору з досье на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 30 аркушах;

- папка чорного кольору з документами на родину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 35 аркушах;

- прозора папка синього кольору з документами на ТОВ «АкваКарпатика» на 17 аркушах;

- довіреність від Фірташ Лади на ОСОБА_5 на 3 аркушах;

- документи про оплату оренди будинку в тимчасово окупованій АР Крим з квитанціями про оплату до банків Російської Федерації з 2015 по 2020 роки на 21 аркуші.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник власника майна ОСОБА_5 , - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію вступної та резолютивної частини представником власника майна отримано 29 березня 2023 року, повний текст ухвали отримано 04 квітня 2023 року, апеляційну скаргу подано 05 квітня 2023 року.

Вважає оскаржувану ухвалу необгрунтованною, та такою, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що клопотання подано з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

На думку сторони захисту, викладена прокурором у клопотанні про накладення арешту на тимчасово вилучене майно інформація стосовно того, що член Наглядової ради AT «Київоблгаз», представник акціонера ПЕСНЕРО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД ОСОБА_5 впродовж 2021 року приймав безпосередню участь у визначенні розмірів передплати за природний газ Операторів ГРМ, які входять до складу ТОВ «РГК» є завідомо неправдивою та такою, що спрямована на введення суду в оману, оскільки ОСОБА_5 приступив до виконання члена Наглядової ради AT «Київоблгаз» 21 грудня 2021 року, що підтверджується Договором про виконання посадових обов`язків члена Наглядової ради від 21 грудня 2021 року.

Зазначає, що накладення арешту на прозору папку синього кольору з документами на TOB «АКВА КАРПАТІКА» на 17 аркушах, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ «АКВА КАРПАТІКА» є ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Керівником ТОВ «АКВА КАРПАТІКА» є ОСОБА_10 .

В оскаржуваній ухвалі не згадується про ТОВ «АКВА КАРПАТІКА» та можливу причетність Товариства до заволодіння коштами держави в особі ТОВ «Оператор Газотранспортної системи України».

Основним видом діяльності ТОВ «АКВА КАРПАТІКА» є оптова торгівля напоями. Вилучення печатки та документів ТОВ «АКВА КАРПАТІКА» на теперішній час унеможливлює здійснення Товариством підприємницької діяльності, тим самим порушуючи права членів Товариства на свободу підприємницької діяльності, передбаченої та гарантованої ст. 43 Господарського кодексу України.

Щодо накладення арешту на аркуш-заявку на видачу готівки № 736 на суму 6 992 500 зазначає, що вказаний документ отримано на виконання довіреності від Фірташ Лади на ОСОБА_5 , видача якої здійснена у чіткій відповідності до положень цивільного законодавства. В оскаржуваній ухвалі відсутнє згадування прізвища, ім`я по-батькові особи від імені якої видавалася вказана довіреність, а накладення арешту на вказану довіреність унеможливлює подальшу реалізацію повіреним ОСОБА_5 повноважень визначених даним цивільно-правовим документом, тим самим обмежуючи права самого довірителя ОСОБА_11 .

Крім того, арештовані документи про оплату оренди будинку в тимчасово окупованій АР Крим з квитанціями про оплату до банків РФ з 2015 по 2020 роки на 21 аркуші слідчим суддею не досліджено та не підтверджено належними доказами самого факту перебування у ОСОБА_5 в оренді будь-якого майна на території Автономної республіки Крим.

Звертає увагу, що про підозру у кримінальному провадженні №0000075 від 25.10.2022 ОСОБА_5 не повідомлено, а арештоване майно будь-якого значення для кримінального провадження не має та не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому не має ознак речових доказів, оскільки воно має обґрунтоване, законне походження.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку. Колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України, зважаючи на скорочені строки розгляду справ такої категорії (ч. 2 ст. 422 КПК України).

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, копію вступної та резолютивної частини ухвали представником власника майна отримано 29 березня 2023 року, повний текст ухвали отримано 04 квітня 2023 року, апеляційну скаргу подано 05 квітня 2023 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Бюро економічної безпеки України, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке 25 жовтня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000075, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «ЙЕ Енергія» (), ТОВ «Регіональна Газова Компанія» () у період з 2016 року по 2022 рік за попередньою змовою з службовими особами групи газорозподільних компаній, у тому числі Акціонерне товариство АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ „ЧЕРНІГІВГАЗ"» (), що входять в Групу компаній «Регіональна Газова Компанія», організували схему заволодіння коштами держави в особі ТОВ «Оператор Газотранспортної системи України» () в особливо великих розмірах, шляхом виведення у «тіньовий» обіг грошових коштів отриманих за постачання природного газу на покриття виробничо-технологічних витрат, за рахунок проведення безтоварних операцій по закупівлі природного газу та використання для фінансування інших видів операційної діяльності групи компаній Група компаній «Регіональна Газова Компанія» (виплата дивідендів, надання фінансової допомоги, тощо).

Відповідно до інформації СБУ до організації та проведення протиправної діяльності по заволодінню коштами тарифу Операторів ГРМ - учасників Групи компаній «Регіональна Газова Компанія» причетний член Наглядової ради АТ «Київоблгаз», представник акціонера ПЕСНЕРО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД ОСОБА_5 .

В період з 20 год. 03 хв. 18 березня 2023 року по 00 год. 08 хв. 19 березня 2023 року Детективами Територіального управління БЕБ у м. Києві та Київської області, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 березня 2023 року, проведено обшук приміщень за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході вказаного обшуку детективом виявлено та вилучено купюри ззовні схожі на грошові кошти та речі, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, проте які містять інформацію яка має значення для подальшого досудового розслідування та встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

19 березня 2023 року постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_12 вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000075.

20 березня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 поштовим зв`язком направив до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року клопотання прокурора частково задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання частково, внесене в межах кримінального провадження № 0000075 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Доводи апеляційної скарги, що клопотання подано з порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами провадження.

Зокрема, як вбачається з протоколу обшуку (а.с. 90-94) обшук за місцем проживання ОСОБА_5 розпочато в період з 20 год. 03 хв. 18 березня 2023 року та закінчено 00 год. 08 хв. 19 березня 2023 року, клопотання про арешт майна направлено поштовим зв`язком 20 березня 2023 року, що підтверджується відомостями на копії конверту (а.с. 112). Відтак, клопотання прокурора подано до суду з дотриманням строків, передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта, що про підозру у кримінальному провадженні № 0000075 від 25.10.2022 ОСОБА_5 не повідомлено, відтак арештоване майно будь-якого значення для кримінального провадження не має, необґрунтовані.

Оскільки, відповідно до положень п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_5 , - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 761/10010/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/2553/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК