Справа № 321/340/18
Номер провадження 1-в/948/110/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Запорізького апеляційного суду від 24.09.2020 за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки,

про умовно-дострокове звільнення,

у с т а н о в и в :

у серпні 2023 року до суду надійшло зазначене клопотання, у якому адвокат ОСОБА_4 просить звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2020 року у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки на невідбутий строк покарання, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 станом на 30.07.2023 відбув половину призначеного строку покарання, характеризується позитивно, працював дояром, але зараз не працює за станом здоров`я. Стягнень, конфліктів з адміністрацією, іншими засудженими не має, поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна, предметів, якими користується при виконання дорученої роботи, виконує вимоги персоналу. За характером врівноважений, цілеспрямований, підтримує гарні відносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, у побуті має охайний зовнішній вигляд, дотримується правил санітарної та особистої гігієни. Є інвалідом 3 групи, одружений. Також є заслуженим тренером України, щиро розкаюється у вчиненому.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , покликаючись на те, що засуджений не перебуває в установі виконання покарань і за його поведінкою не здійснюється контроль, тому неможливо встановити, чи довів він своє виправлення, викликає сумнів його добропорядність, оскільки мав можливість повернутися до установи, захисника, який просив клопотання задовольнити, посилаючись на те, що засуджений своїм ставленням до праці та поведінкою, щирим каяттям, довів своє виправлення, повернутися з м.Еноргодар не має можливості, оскільки з 26.02.2022 місто оточене військами російської федерації, зараз окуповане, оригінали паспорту засуджений не має, дослідивши документи кримінального провадження та особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області від 20.11.2018 ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 286, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом на 3 роки, з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.о.с.10-12 ).

Вироком Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2020 року вирок Великобілозерського районного суду Запорізької області від 20.11.2018 щодо ОСОБА_5 в частині звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасовано. Призначено ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Початок строку відбування покарання відраховується з дня затримання ОСОБА_5 і приведення вироку до фактичного виконання. В решті вирок суду залишений без змін (а.с. 6-13).

ОСОБА_5 відбуває покарання з 29.01.2021. Кінець строку покарання 29.01.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі стягнень не мав, водночас шість разів був заохочений за сумлінну поведінку та ставлення до праці, останній раз 05.07.2022. В установі не працевлаштований, виконує роботи по благоустрою установи виконання покарань, порушень вимог пожежної безпеки не допускає. Має інвалідність ІІІ групи за загальними захворюваннями. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Вину у вчиненому визнає, міру покарання уважає справедливою, виконавчі листи на адресу установи не надходили (а.с.15-17).

Згідно з довідкою бухгалтерії Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» від 11.08.2023 ОСОБА_5 прибув до установи 26.04.2021 та був працевлаштований дояром та робітником тваринництва з червня 2021 по січень 2022, мав 100% виконання, виконавчі листи до установи не надходили (а.с.32,33 ).

За повідомленням Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» засуджений перебуває на тимчасово окупованій території у зв`язку з відпусткою, наданою 07.02.2022 по теперішній час (а.с.27).

З наданої захисником довідки, виданої Службою безпеки України 10.07.2023, відомості про вчинення ОСОБА_5 правопорушення, передбаченого ст.111 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися (а.с.19).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Згідно ч. 1, 3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові ПленумуВерховного СудуУкраїни від26квітня 2002року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Так, необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, яка полягає в тому, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання. У даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_5 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо засудженого є передчасним і невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду.

Відомості про поведінку засудженого в період часу з 24.02.2022 року відсутні, оскільки в установі виконання покарання останній не перебуває.

Отже, суд доходить висновку що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1