УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/3247/23

Номер провадження 1-кс/495/852/2023

19 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дивізія Татарбунарського району Одеської області, громадянину України, зареєстрованому по АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2023 року начальник відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в невстановленому слідством місці та невстановлений час незаконно придбав та за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, зберігав речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

На початку січня місяця 2023 року в денну пору доби (встановити точну дату та час в ході досудового розслідування не представилось за можливе) ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу особливо небезпечного наркотичного засобу, отримав від громадянина ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 200 гривень, за збут одного паперового згортку з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, тим самим ОСОБА_4 незаконно збув ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Після чого, ОСОБА_7 частину придбаного наркотичного засобу канабісу вжив шляхом паління, та в подальшому за місцем його мешкання працівниками Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено паперовий згорток з вмістом речовини рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою 1,57 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу у висушеному стані становить 1,39 г.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

В подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в невстановленому слідством місці та невстановлений час незаконно придбав та за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, зберігав речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

30 березня 2023 року о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу особливо небезпечного наркотичного засобу, отримав від громадянина ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 200 гривень (4 купюри номіналом 50 гривень), за збут паперового згортку з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 4,31 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса канабісу у висушеному стані 3,78 г, тим самим ОСОБА_4 незаконно збув ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Після чого, 30 березня 2023 року о 18 годині 19 хвилин громадянин ОСОБА_8 , добровільно видав працівникам поліції паперовий згорток з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, масою 4,31 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу у висушеному стані 3,78 г.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

В подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в невстановленому слідством місці та невстановлений час незаконно придбав та за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту, зберігав речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

17 квітня 2023 року о 18 годині 31 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу особливо небезпечного наркотичного засобу, отримав від громадянина ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 200 гривень (4 купюри номіналом 50 гривень), за збут двох паперових згортків з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, тим самим ОСОБА_4 незаконно збув ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

Після чого, 17 квітня 2023 року о 18 годині 43 хвилин громадянин ОСОБА_8 , добровільно видав працівникам поліції два паперових згортки з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

17 квітня 2023 року о 19 годині 07 хвилин, ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 квітня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку, показаннями свідків, протоколами огляду добровільно наданих предметів, протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів, показаннями підозрюваного та іншими доказами по справі.

Начальник СВ №2 зазначив, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім наявності вказаних ризиків, необхідно врахувати наступне: достатність доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, майновий стан відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного; ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років; може незаконно впливати на свідків, які наразі не допитані в повному обсязі по кримінальному провадженню з метою викривлення їх показань; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на свободі, навіть при покладенні на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КГІК України (наприклад з метою впливу чи залякування свідків); перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може залишити місце проживання, ухилитися від суду.

Також начальник СВ № 2 зазначив, що у зв`язку з 07.03.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119- ІХ , з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212- ІХ, з 25.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 №2263- ІХ, на території України воєнного стану може покинути територію України маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, а також проведення і завершення судового розгляду справи протягом розумного строку, у зв`язку з чим начальник СВ № 2 просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнає вину у інкримінованому йому злочині. Зазначив, що він скоїв дане кримінальне правопорушення, так як він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а йому потрібні кошти на лікування дитини, яка потребує хірургічного втручання, крім цього в нього хвора жінка. Пояснив, що він допомагає родині по домогосподарству, має свою худобу. Просив не позбавляти його свободи та обрати домашній арешт, щоб мати можливість забезпечувати та допомагати своїй родині (жінці та дитині), які потребують його догляду .

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що ризики безпідставні, необґрунтовані та не доведені ніякими доказами, оскільки його підзахисний вину визнає та бажає співпрацювати зі слідством. Пояснив, що у його підзахисного є двоє малолітніх дітей, одному з яких потрібна операція та цивільна дружина, яка також хворіє. Просив відмовити у клопотанні слідчого щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати йому цілодобовий домашній арешт, щоб він мав змогу допомагати родині по домогосподарству.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку всіх учасників судового процесу, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 23.02.2023 року СВ № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000199 за ознаками кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18.04.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що в діях підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, а саме: незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

Наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку, показаннями свідків, протоколами огляду добровільно наданих предметів, протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів, показаннями підозрюваного та іншими доказами по справі.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно із ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Таким чином, аналізуючи викладене, слідчим суддею встановлено, що зазначена низка ризиків досудовим слідством є низькою, так як не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що підозрюваний намагався вчинити які-небудь дії, передбачені ст.177 КПК України, як на це вказує досудове слідство.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, те, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, одному з яких необхідна операція та хвору цивільну дружину, наявність соціального зв`язку, а також з огляду на те, що підозрюваний співпрацює зі слідством, та не було жодного випадку уникнення ним від кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведена обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України, а ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий у клопотанні є низькими, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_4 , запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 строком на 60 діб, з покладанням на нього певних додаткових обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

При виконанні вказаних обов`язків підозрюваним буде досягнуто дієвість кримінального провадження та його оперативність, проведення досудового розслідування у розумні строки, виключено ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто з 19.04.2023 року до 17.06.2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду по виклику за необхідністю;

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу направити для виконання до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 21.04.2023 року об 11:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1