У Х В А Л А

Справа № 936/554/23

Провадження № 1-кс/936/64/2023

23.05.2023 року смт. Воловець

Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 20.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,-

в с т а н о в и в:

22.05.2023 р. до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшло вищезазначене клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, погоджене прокурором.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000088 від 20.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до вимог частин 1, 4 статті 214 КПК України слідчим відділенням відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2023 за №0000088 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.05.2023 до відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що на дорожній поліцейській станції «Нижні Ворота» було зупинено автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який здійснював транспортування алкогольних напоїв (горілки ТМ «Гетьман»), без відповідних супровідних документів на вищевказаний вантаж.

20.05.2023 з метою перевірки даного повідомлення було проведено огляд місця події. Під час огляду з місця події було вилучено автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 » з вантажем: 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна). Разом з цим водій ОСОБА_5 надав для перевірки в електронному варіанті 2 товарні чеки з найменуванням продукції, які викликають сумнів в їх достовірності.

22 травня 2023 року постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 » з вантажем: 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна), визнано речовими доказами по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000088 від 20травня 2023 року.

Транспортний засіб - автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 » з вантажем: 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна)поміщено на майданчик затриманих транспортних засобів відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (наданого водієм ОСОБА_5 у мобільному додатку «Дія»), автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 » зареєстрований на ОСОБА_5 , с. Заболотне, 120, Іршавський р-н., Закарпатська область.

Підставою накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 » з вантажем: 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна)є збереження речового доказу, оскільки вище вказаний автомобіль був використаний громадянином ОСОБА_5 під час перевезення вантажу, а саме 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна)без відповідних супровідних документів, що є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України. Враховуючи дані обставини з метою збереження речових доказів та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження транспортного засобу автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 » з вантажем: 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна), які визнані речовими доказами та мають істотне значення для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000088, слідчий просить задоволити клопотання та накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор надав заяву у якій просив клопотання розглядати без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів в судовому засіданні не здійснювалось.

Розглянувши матеріали клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з ЄРДР обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України стосуються того, що 20.05.2023 до відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що на дорожній поліцейській станції «Нижні Ворота» було зупинено автомобіль марки Mercedes Benz Sprinter реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , який здійснював транспортування алкогольних напоїв (горілки ТМ «Гетьман»), без відповідних супровідних документів на вищевказаний вантаж.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.05.2023 р. в ході огляду місця події було вилучено майно (речі): автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 » з вантажем: 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна).

Постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , зазначене тимчасово вилучене майно визнане речовим доказом по кримінальному провадженню за № 0000088 від 20.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Щодо вирішення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 », який належить на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 (наданого водієм ОСОБА_5 у мобільному додатку «Дія»), громадянину ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , слідчий суддя приходить до наступного.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна містяться у ст. 171 КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, не лише зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а і вказати на обставини, які дають підстави для застування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Обґрунтовуючи підстави для накладення арешту слідчий вказує, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а необхідність арешту виникла для забезпечення збереження речового доказу.

Слідчим суддею встановлено, що доводи клопотання про накладення арешту на вилучений автомобіль, з метою збереження речових доказів є необґрунтованими, так як слідчим ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами, не доведено, за якими саме ознаками вказаний автомобіль, віднесено до речових доказів у кримінальному провадженні, отже, відсутні достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль є процесуальним джерелом фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження.

Слідчий суддя також вважає, що у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, слідчий не довів що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна (транспортний засіб) шляхом заборони його використання та розпорядження ним, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, із матеріалів клопотання встановлено, що жодних слідчих дій на даному етапі досудового розслідування з транспортним засобом, не проводиться. Не конкретизовано у клопотанні й про подальші заплановані слідчі дії стосовно зазначеного тимчасово вилученого майна.

Враховуючи наведене, дотримуючись положень п. п 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, щодо співрозмірності обмеження права власності на зазначене тимчасово вилучене майно завданням та цілям кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», номерний знак « НОМЕР_1 », слід відмовити.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вантаж, що міститься у вищезазначеному транспортному засобі, а саме: 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман»(600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна), який визнано речовим доказом, повинен знаходитися в розпорядженні слідчого віділення відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області до завершення досудового розслідування, оскільки вирішення питання про віднесення цього вантажу до предмета злочину, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, не є компетенцією слідчого судді.

Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 167,170-172, 173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 20.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,- задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із забороною його використання та розпорядження, зокрема, на:

- вантаж, що міститься у транспортному засобі марки «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак « НОМЕР_1 », а саме - 50 ящиків горілки ТМ «Гетьман» (600 пляшок ємкістю 0,5 л. кожна).

У накладенні арешту на інше тимчасово вилучене майно, зазначене в клопотанні, відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 173 КПК України негайно повернути власнику ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів після її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1