печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням Голови Фонду державного майна України ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021 року у справі № 757/43938/21-к, в рамках кримінального провадження №0001170, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання Голови Фонду державного майна України ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021 року у справі № 757/43938/21-к, в рамках кримінального провадження №0001170.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що за наявною у Фонді державного майна України інформацією Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неналежне виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системне ігнорування вимог ст.ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об`єктів нерухомості, які перебували в управлінні Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

Крім того встановлено, що у період з 1992 року по теперішній час службові особи ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», ПрАТ «Укрпрофтур», Федерації професійних спілок України, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими під час досудового розслідування особами, умисно, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, здійснюють відчуження курортно-оздоровчих, спортивних та інших державних комплексів, які перебувають у їхньому відданні, без погодження із Фондом державного майна України, що призводить до нанесення матеріальної шкоди (збитків) державі в особливо великих розмірах.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021 по справі № 757/43938/21-к накладено в межах кримінального провадження № 0001170 від 20.08.2019 року арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить Приватному акціонерному товариству «Укрпрофоздоровниця» (), із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, зокрема на: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4;об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 у справі № 916/3620/19, зокрема, вирішено скасувати рішення державного реєстратора; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності; визнано за державою в особі Фонду право власності на вказане індивідуально визначене майно у вигляді, зокрема: нежитлової будівлі (свердловина №10) загальною площею 6,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_4; нежитлової будівлі (свердловина №15) загальною площею 10,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_4; нежитлової будівлі (свердловина №16) загальною площею 11,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_4.

З метою виконання вказаної постанови суду, органами приватизації здійснено заходи з реєстрації права власності за державою в особі Фонду на нерухоме майно за адресами: АДРЕСА_4 . Водночас ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021 у справі № 757/43938/21-к в межах кримінального провадження № 0001170 накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на нерухоме майно, зокрема, за адресами: АДРЕСА_4 .

З врахуванням зазначеного, заявник просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021 (справа № 757/43938/21-к, провадження № 1-кс-39607/21) у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 в частині арешту на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4.

У судове засідання представник Фонду державного майна України ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав.

Прокурор в судове засідання подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує щодо скасування арешту в частині нерухомого майна, за адресами: АДРЕСА_4 .

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191 КК України.

16.08.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у вказаному кримінальному провадженні було накладено арешт в межах кримінального провадження № 0001170 від 20.08.2019 року на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить Приватному акціонерному товариству «Укрпрофоздоровниця» (), із забороною відчуження та розпорядження вказаним майном, а саме на: об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4; об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021 року, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що дане майно має ознаки предмету кримінального правопорушення, а також є засобом вчинення кримінального правопорушення та підпадають під ознаки ст. 98 КПК України.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи Фонду державного майна України є обгрунтованими, окрім цього прокурор не заперечує щодо скасування арешту в частині на: об`єкти нерухомого майна, за адресами: АДРЕСА_4; АДРЕСА_4; АДРЕСА_4.

Відтак, на думку суду, завдання та мета кримінального провадження між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав буде досягнута.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2021 (справа № 757/43938/21-к, провадження № 1-кс-39607/21) у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 в частині арешту на:

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4;

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_4.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1