Житомирський апеляційний суд
Справа №280/791/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 343 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

бвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

потерпілого: ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростенської оружної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_12 за ч.1 ст.343 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева, громадянина України, українця, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, депутатом та інвалідом не являється, раніше не судимого,

визнано невинуватим невинуватим у пред`явленому обвинуваченні і виправдано в зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України.

Також ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого, депутатом та інвалідом не являється, раніше не судимого, відповідно до ст.89 КК України, визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні і виправдано в зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України.

Речові докази по справі: 2 DVD-R диски 120/4,7 гб із відеозаписом проведення обшуку 12.09.2017 за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Згідно вироку суду, ОСОБА_12 та ОСОБА_7 органом досудового розлідування обвинувачується в тому, 12.09.2017 близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_13 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, поєднаний з метою перешкодити виконанню працівнику правоохоронного органу своїх службових обов`язків, тобто проведення слідчої дії, достовірно знаючи, що слідчий СВ Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_10 прибув до вищевказаного домоволодіння для проведення слідчої дії (обшуку) по кримінальному провадженню за фактом замаху на умисне вбивство, почали брутальною лайкою ображати учасників слідчої дії, а саме: понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , та із застосуванням сили щодо останніх витіснили їх з приміщення будинку, цим самим перешкодили проведенню слідчої дії обшук. Слідчий ОСОБА_10 , виконуючи свої службові обов`язки, з метою припинення перешкоджання проведення слідчої дії неодноразово вимагав від ОСОБА_7 та ОСОБА_12 заспокоїтись та не перешкоджати проведенню слідчої дії, однак останні на зауваження не реагували, погрожували насильством учасникам слідчої дії, внаслідок чого запланована слідча дія була перервана.

Такі дії обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.1 ст.343 КК України, як умисні дії, що виразились у втручанні в діяльність працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок яким визнати винними ОСОБА_12 та ОСОБА_16 винними за ч. 1 ст. 343 КК України та призначити їм покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Також просить повторно дослідити докази, зазначені в апеляційній скарзі, яким дана невірна оцінка судом першої інстанції. Посилається на те, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки в даному випадку має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що вина обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_7 повністю підтверджується доказами наявними в матеріалах провадження та у їх сукупності. У ході судового розгляду безпосередньо в суді допитані учасники проведення обшуку: старший оперуповноважений ГУНП ОСОБА_17 , старший оперуповноважений ГУНП ОСОБА_18 , старший оперуповноважений ГУНП ОСОБА_19 , спеціаліст Коростишівського ВП ОСОБА_20 та потерпілий ОСОБА_10 . Допитані у суді оперативні працівники поліції ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 також підтвердили, що на підставі доручення слідчого були залучені до проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 , який проводився слідчим ОСОБА_25 12.09.2017. У ході проведення обшуку до будинку де він проводився під`їхали невідомі особи, серед яких були ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . На зауваження працівників поліції, що у будинку проводиться обшук та стороннім особам заборонено бути присутніми на час проведення слідчої дії, вони не відреагували та, долаючи супротив працівників поліції, потрапили у середину приміщення, де проводився обшук. Невдовзі із середини будинку були виштовхані поняті ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , у зв`язку з чим обшук фактично припинився.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 просить відмовити прокурору в задоволенні апеляційної скарги за безпідставністю а виправдувальний - вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_7 залишити в законній силі та без змін. Вказує, що відсутні жодні обґрунтовані та належні докази винуватості ОСОБА_12 , та ОСОБА_7 , в інкримінованому злочині і відповідно відсутні підстави для скасування законного виправдувального вироку суду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні доводам та поясненням, викладеним в апеляціній скарзі, просила також звільнити обвинувачених від відбування призаченого покарання на підставі ст.ст. 49, 74 КК України через закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_9 заперечив проти апеляційної скарги прокурора, пояснивши, що вирок суду є законним та обґрунтованим, в якому надано належну оцінку доказам, зокрема поясненням потерпілого та обвинувачених, свідків. Зазначив, що у обвинувачених не було умислу та мети впливу на працівників правоохоронних органів, в тому числі і на слідчого з метою перешкоджання його з службовій діяльності. Вони тільки вимагали дотримуватися процесуального законодавства та права особи на захист при проведення слідчої дії, тобто присутності адвоката при проведенні обшуку у помешканні ОСОБА_30 , і цей обшук після приїзду адвоката було безперешкодно завершено, а ОСОБА_26 та ОСОБА_27 слідчим було залученого до проведення цієї слідчої дії. В ході цього обшуку нічого значущого для кримінального провадження, в межах якого він проводився.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_12 підтримали пояснення свого захисника, та надали пояснення, аналогічні поясненням в суді першої інстанції. Зазначили, що не перешкоджали праціникам поліції у проведенні процесуальної дії обшуку, а лише перешкоджали незаконним діям слідчого щодо проведення обшуку без адвоката, не дивлячись на те, що таке просили залучити захисника з метою дотримання законних прав ОСОБА_30 .

Потерпілий ОСОБА_25 надав пояснення аналогічні тим, що давав в суді першої інстанцї. Зазначив, що у вересні 2017 року працівниками Коростишівського ВП проводився обшук в будинку ОСОБА_13 за участю понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . ОСОБА_31 заперечував проти проведення обшуку в його домоволодінні, наполягав на присутності адвоката. В ході розвитку вказаних подій на подвір`ї домоволодіння почалась штовханина між працівниками поліції та обвинуваченими. Було втручання в його діяльність з боку обвинувачених, вони перешкоджали проведенню слідчої дії. До приїзду адвоката обвинувачені казали, що не було буде обшуку, бо не ті поняті і потрібен адвокат. Вказав, що понятий не підписав протокол, оскільки на нього обвинувачені чинили тиск. При цьому обшук було завершено, в ході обшуку доказів для кримінального провадження здобуто не було, досудове розслідування кримінального провадження триває.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, провівши часткове судове слідство, перевіривши вирок в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задововленню, виходячи з наступного.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 374 КПК України виправдувальний вирок суду мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Проаналізувавши вирок суду першої інстанції та матеріали провадження, дослідивши докази та заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, з огляду на доводи та вимоги апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції здебільшого дотримався вимог зазначених норм, доводи прокурора про невідповідність висновків обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які потягли за собою постановлення незаконного вироку, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження, а виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_12 є законним та обгрунтваним. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції безпідставно визнано недопустимим протокол обшуку, а також не враховано покази свідків, які є праціввниками поліції, разом з тим зазначені порушення не вплинули на рішення про випправдання обвинувачених, з огляду на наступне.

Так судом в ході розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог загальних засад кримінального судочинства, положень ст.ст. 84-87, 94 КПК України було досліджено всі докази, допитані потерпілий та свідки.

Потерпілий ОСОБА_10 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що 12.09.2017 працівниками Коростишівського ВП проводився обшук в будинку ОСОБА_13 за участю понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . ОСОБА_31 заперечував проти проведення обшуку в його домоволодінні, наполягав на присутності адвоката. В ході розвитку вказаних подій на подвір`ї домоволодіння почалась штовханина між працівниками поліції та обвинуваченими. Останній зайшли до будинку та виштовхували працівників поліції. Коли приїхав адвокат, проведення слідчої дії продовжилось. Після проведення обшуку у веранді, перейшли до наступного приміщення коридору. ОСОБА_7 виштовхав одного з понятих, тому слідчі дії було призупинено. Проведення обшуку проводилось з відео фіксацією, слідча дія супроводжувалась працівниками карного розшуку. В ході проведеного обшуку, вже після прибуття адвоката, було вилучено карабін і патрони. Перед початком проведення обшуку ОСОБА_32 було роз`яснено його права. За результатами проведеного обшуку було складено відповідний протокол. Зазначив, що обвинувачені висловлювались в його бік некоректно та чинили психологічний тиск. Надалі понятими будь-яких претензій висловлено не було.

Свідок ОСОБА_20 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що являється ст.інспектором-криміналістом Коростишівського ВП, 12.09.2017 був залучений слідчим до проведення обшуку за місцем проживання гр. ОСОБА_13 , зокрема, забезпечував відео фіксацію. Слідчим ОСОБА_10 було оголошено ухвалу суду про дозвіл на проведення обшуку власнику домоволодіння , заперечень з боку останнього не пам`ятає. Обшук зробили у коридорі, а коли перейшли в будинок, він почув на вулиці крики, у вікно побачив штовханину, зокрема, обвинувачені штовхали і кричали на понятих, а отже, проведення обшуку було призупинено. Події, які відбувались на вулиці, знімав через вікно на відеокамеру. Понятих було виштовхано за межі будинку. Обвинувачені виражались нецензурною лайкою в бік працівників поліції та понятих, вимагали, щоб їм назвали прізвища останніх.

Свідок ОСОБА_23 , який будучи допитаним у судовому засіданні показав, що його було залучено разом із працівниками карного розшуку і спецпідрозділу особливого призначення до проведення слідчих дій, зокрема обшуку. Всього було семеро осіб: вони розташувались на подвір`ї та перед входом у будинок. Через деякий час обвинувачені із своїми знайомими, а всього близько десяти осіб, намагались зайти у будинок. Спочатку прийшли двоє-троє знайомих власника будинку, намагались зайти до будинку, проте вони їх не пустили. Коли слідчий сказав пропустити адвоката, з останнім зайшло ще двоє осіб. Старшого групи під час проведення обшуку не пам`ятає;

- свідок ОСОБА_22 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що являється поліцейським спецпідрозділу особливого призначення. 12.09.2017 за наказом прибули до Коростишівського ВП. Звідти поїхали за відповідною адресою для забезпечення охорони порядку під час проведення слідчих дій обшуку. Його колеги зайшли до подвір`я домоволодіння, де планувалось проводити обшук, а він, як водій, залишився в автомобілі. Бачив, як до даного подвір`я під`їжджали автомобілі, з яких виходили чоловіки спортивної статури. Що конкретно відбувалось на подвір`ї йому не відомо.

Свідок ОСОБА_19 , який будучи допитаним у судовому засіданні показав, що являється працівником поліції, був задіяний у проведенні обшуку у домоволодінні гр. ОСОБА_13 . Власнику будинку було оголошено ухвалу слідчого судді про проведення обшуку, останній не заперечував проти проведення обшуку, спочатку не наполягав на присутності адвоката, а отже у будинок зайшли поняті та слідчі. Він залишався на подвір`ї. Через деякий час до вказаного домоволодіння прибула група невідомих осіб, близько 10 чоловік, в складі якої були обвинувачені. Останні розштовхали працівників поліції та зупинили проведення слідчих дій. У проведенні обшуку приймало участь близько 10 працівників поліції. Групі невідомих осіб, в складі якої були обвинувачені, було роз`яснено, що сторонні особи не можуть перешкоджати слідчим діям, проте, вони зайшли до будинку, з якого почали виштовхувати понятих. Особисто бачив, як з будинку випав понятий, біля якого стояв обвинувачений ОСОБА_7 . Чому не було застосовано спецзасоби не може пояснити. Він не чув, щоб обвинувачені були залучені до проведення обшуку. Про будь-які порушення під час обшуку у відповідному протоколі не зазначав.

Свідок ОСОБА_17 показав, що у 2017 році проводився обшук житла, під час якого з боку обвинувачених мало місце перешкоджання проведення даної слідчої дії. Під час проведення обшуку у домоволодінні гр. ОСОБА_13 було присутні три працівники поліції та вісім працівників спецпідрозділу. На початку слідчим було оголошено ухвалу слідчого судді про проведення обшуку. ОСОБА_31 заперечив проти проведення обшуку, наполягав на присутності адвоката, який приїхав через 15 хвилин. Обшук почався у приміщенні коридору. Невідомі особи намагались потрапити до вхідних дверей, а працівники спецпідрозділу перешкоджали їм у цьому. Обвинувачені погрожували працівникам поліції, висловлювались в їх бік нецензурною лайкою, заважали проведенню слідчої дії, штовхали понятих, погрожували їм, використовували фізичну силу. Все це відбувалось у присутності адвоката. Обвинувачені перебували у приміщенні без дозволу слідчого. Слідчий вимагав не заважати проведенню слідчих дій, проте, до нього не дослухались. До приїзду адвоката обшук не проводився. Особисто чув, як обвинувачені погрожували слідчому.

Свідок ОСОБА_33 , який будучи допитаним у судовому засіданні показав, що вранці 12.09.2017 приїхав для забезпечення порядку при проведенні обшуку. Як слідчий оголошував ухвалу суду про проведення обшуку не чув. Під час проведення даної слідчої дії перебував на території домоволодіння разом з іншими працівниками поліції та намагався перешкодити обвинуваченим та іншим невідомим особам проникнути у будинок, безпосередньо у будинок не заходив

Свідок ОСОБА_18 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що у вересні 2017 року за дорученням слідчого приймав участь у проведенні обшуку. Слідчим було оголошено ухвалу суду про проведення обшуку особі у будинку якої передбачалось провести дану слідчу дію. Останній заявив про необхідність присутності адвоката. У середину будинку зайшли слідчий та три оперативні працівники, серед яких був і він. Чув, як невідомі намагались зайти у середину будинку, в решті таки зайшли. Обвинувачені намагались виштовхати з будинку понятих, висловлювали погрози на адресу слідчого. Обвинувачений ОСОБА_26 ударами ніг виганяв понятих з будинку, ОСОБА_27 висловлював погрози на адресу останніх. Обвинувачені зайшли у середину будинку, коли він знаходився у коридорі, їх було попереджено про проведення слідчої дії, чи були вони присутні у будинку до кінця проведення обшуку не пам`ятає. Будь-які зауваження у протоколі обшуку ним не вносились;

Свідок ОСОБА_24 , будучи допитаним у судовому засіданні показав, що у вересні 2017 його було залучено до проведення обшуку разом із працівниками підрозділу особливого призначення, останні були одягнені у формений одяг. Він знаходився на подвір`ї, охороняли громадський порядок. Ні обвинувачених, ні подій не пам`ятає. Спецзасоби не застосовувались, порушень громадського порядку під час проведення обшуку не було;

Свідок ОСОБА_34 , який будучи допитаним у судовому засіданні показав, що у вересні 2017 до нього на подвір`я зайшли невідомі особи без форменого одягу, представились працівниками поліції, показали відповідні посвідчення, з ними були дві особи з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки відчувався запах алкоголю, однин з них не розумів української мови. Слідчий оголосив ухвалу суду про проведення обшуку, він вимагав присутності адвоката та особисто телефонував останньому. Обвинуваченим не дзвонив та не бачив, коли вони приїхали. Частина працівників поліції розійшлась по будинку, перебували у різних кімнатах. Штовханина у будинку була, але він не бачив, щоб обвинувачені когось штовхали, чи комусь заважали. Слідчий усім робив зауваження, слідча дія не припинялась. Крім того, працівники спец роти, які перебували на подвір`ї мали змогу припинити будь-які заворушення чи штовханину, оскільки були у форменому одязі та зі зброєю, проте цього не було. В ході обшуку було вилучено зброю на яку він має дозвіл. Один з понятих відмовився від підпису у протоколі обшуку. Погроз з боку обвинувачених у бік працівників поліції чи понятих не було. Обвинувачений ОСОБА_27 , в якого раніше було проведено обшук, вимагав від слідчого дотримання всіх вимог Закону.

Свідок ОСОБА_35 , будучи допитаним у судовому показав, що його було залучено в якості понятого під час проведення слідчих дій, зокрема обшуку. Будь-яких перешкоджань працівникам поліції не було, опір їм не чинився, зауважень з боку слідчого не пам`ятає, особисто до нього силу не застосовували та на вулицю не витягували. Особа, в якої проводився обшук, не заперечувала проти таких слідчих дій, однак вимагала присутності свого адвоката, тому виникла сварка. Вважає, що втручання в діяльність правоохоронних органів не було.

Також судом було досліджено письмові докази та документи, а саме :

-витяг з ЄРДР , к/п №0000655 від 12.09.2017;

-постанова першого заступника керівника Коростишівської місцевої прокуратури від 13.09.2017 про призначення групи прокурорів;

-рапорт слідчого Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_10 від 12.09.2017, згідно якого під час проведення обшуку 12.09.2017 за місцем проживання ОСОБА_13 у рамках к/п 0000534 за адресою: АДРЕСА_2 , зафіксовано факт перешкоджання проведенню слідчої дії з боку осіб, пов`язаних дружніми відносинами з ОСОБА_36 , що полягало у вчиненні психологічного та фізичного тиску на понятих, невиконання вимог працівника поліції щодо обмеження доступу до території домоволодіння під час проведення обшуку;

-ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 05.09.2017 про надання дозволу на проведення обшуку з метою вилучення речових доказів за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , слідчими СВ Коростишівського ВП ОСОБА_10 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ;

-протокол обшуку від 12.09.2017, який було проведено за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-рапорт начальника Коростишівського ВП про виділення наряду поліції спеціального призначення для забезпечення проведення обшуку на підставі ухвал слідчого судді;

-постанова слідчого від 14.09.2017 про визнання 2 DVD-R дисків 120/4,7 гб із відео записом проведення обшуку 12.09.2017 за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 речовими доказами;

-протокол огляду відеозапису від 14.09.2017;

-ухвала слідчого судді Коростишівського районного суду від 12.06.2018 про тимчасовий доступ до матеріалів к/п №0000534 з можливістю зняття копій;

-протокол тимчасового доступу від 26.06.2017 з описом вилучених матеріалів;

-витяг з ЄРДР к/п №0000534;

-постанова слідчого від 27.06.2018 про визнання відеозапису проведення обшуку 12.09.2017 за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 речовими доказами;

-довідка Коростишівської ЦРЛ №72 від 18.01.2018, згідно з якою ОСОБА_7 на обліку при наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває;

-копія вироку Попільнянського районного суду Житомирської області від 03.11.2014 стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України;

-протокол огляду предметів від 01.08.2018, якими є DVD-R диск із відеозаписом проведення обшуку 12.09.2017 за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-CD-R диск із відеозаписом проведеного обшуку.

Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд першої інстанці критично віднісся до показань свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 та ОСОБА_40 і ОСОБА_20 , які є працівниками поліції, а тому на думку суду є певною мірою заінтересованими особами у результатах даного кримінального провадження. А також критично віднісся до показань свідка ОСОБА_13 , який показав про відсутність з боку обвинувачених будь-яких порушень, чинення тиску на учасників слідчої дії, оскільки саме у домоволодінні ОСОБА_13 12.09.2017 було проведено обшук, під час якого стались події, з якими сторона обвинувачення пов`язує вчинення обвинуваченими злочину, що їм інкримінується, а тому він є особою прямо заінтересованою у результатах даного кримінального провадження.

Однак колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду про критичне відношення до показань працівникі правоохоронних органів, оскільки те, що вони є працівниками поліції, не може свідчити саме по собі, про те, що їх показання неправдиві, чи вони заінтересовані в результаті вказазаного провадження, тим більш, що сама подія зафіксована на відеозапис, з якого вбачаються обставини події. Докази того, що вони були заінтерисовані в результатах даного кримінального провадження відсутні. Разом з тим покази зазначених свідків хоча і містять дані про дії обвинувачених, при цьому не доводять у сукупності з іншими доказами наявність в діях обвинувачених складу кримінального правопорушення, а також додатково доводять мету дій обвинуачених, а саме спонукання слідчого проводити слідчу дію з дотриманням права на захист Ільницького.

При цьому свідок ОСОБА_35 , який був присутній під час проведення 12.09.2017 обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_2 , як понятий, у судовому засідання показав, що обвинувачені не перешкоджали проведенню обшуку, жодних зауважень з боку слідчого на адресу обвинувачених не було, його ніхто не штовхав, претензій ні до кого не має, втручання у діяльність правоохоронного органу не було, учасник обшуку ( ОСОБА_31 ) вимагав участі захисника, а разом з тим, проти проведення обшуку не заперечував.

Свідок ОСОБА_15 , який також був присутній під час проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_13 , як понятий, безпосередньо у судовому засіданні допитаний не був, оскільки помер.

Судом також визнанао недопустимими такі докази, як протокол обшуку та відеозапис проведення даної слідчої дії через наявність низки істотних порушено кримінального процесуального закону як при проведені обшуку, так і при складання самого протолу, і з огляду на доктрину «плодів отруйного дерева» похідних від даного протоколу доказі, а саме протокол огляду відеозапису від 14.09.2017 з фототаблицею до нього (Т.2 а.с.20-25), протокол огляду предметів від 01.08.2017 (Т.2 а.с. 113-119), оскільки вони грунтуються на доказах, які були визнані судом недопустимими. Разом з тим апеляційний суд ввжає, що такі висновки суду першої інстанції є безпідставними, оскільки протокл обшуку з відеозаписом є також доказом в іншому кримінальному провадженні, а тому суд вийшов в даному випадку за межі своїх повноважень в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .. В даному випадку і протокол і відеозапис до нього є джерелом даних щодо дій обвинувачених, і вони можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні щодо них, а можливі процесуальні порушення, на які посилається суд, в даному випадку не впливають на інформацію, яка з них може бути отримана.

Крім того під час апеляційного розгляду провадження було проведено часткове судове слідство, допитані обвинувачені, потерпілий, досліджені письмові докази та переглянутий відеозапис проведення обшуку, при цьому колегія суддів не вбачає підстав для приняття іншого, відмінного від рішення суду першолї інстанції, рішення на підставі даних доказів. А посилання прокурора в апеляційній скарзі на них висновків суду не спростовують.

Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , як під час розгляду провадження суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не визнали своєї вини за пред`явленим їм обвинуваченням, посилаючись на відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.343 КК України, оскільки умислу на перешкоджання виконанню потерпілим своїх службових обов`язків та мети змусити його прийняти неправомірні рішення не було. До такого висновку прийшов суд першої інстанції, з яким також погоджується і колегія судді апеляційного суду.

Як вірно зазначено у вироку, ст.343 КК України передбачає відповідальність за втручання в діяльність працівника правоохоронного органу, судового експерта, працівника державної виконавчої служби, приватного виконавця, тобто за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу, судового експерта, працівника органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, а також близького родича державного виконавця або приватного виконавця з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, здійсненню судово-експертної діяльності або добитися прийняття незаконного рішення.

Безпосереднім об`єктом злочину, кримінальна відповідальність за який передбачена ч.1 ст.343 КК України, є суспільні відносини, що забезпечують нормальну діяльність представників правоохоронних органів та державних діячів.

Об`єктивна сторона знаходить свій прояв у втручанні в діяльність працівника правоохоронного органу, яке може бути у будь-якій формі незаконного впливу на потерпілого, спрямованого на перешкоджання виконанню ним службових обов`язків або на досягнення прийняття ним неправомірного рішення. Вплив може полягати в умовлянні, шантажуванні потерпілого, погрозі відмовити у наданні законних благ, а також у будь-якій іншій формі впливу. Незаконність впливу означає, що такі дії суперечать відповідному законові чи підзаконному актові.

Вплив може здійснюватись усно, письмово (у тому числі й анонімно), за допомогою засобів масової інформації (публікацій у газетах, виступах по радіо, телебаченню тощо), як особисто, так і за допомогою інших осіб.

Засобом впливу на працівника правоохоронного органу може бути вчинення й інших дій, які самі по собі є злочинними.

Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом. При цьому злочинець ставить перед собою мету - перешкодити виконанню потерпілим своїх службових обов`язків або домогтися від нього прийняття неправомірних рішень.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Як вбачається з переглянутого відеозапису, на який було зафіксовано слідчу дію - обшук, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на думку колегії суддів не охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України, оскільки їх дії були спрямовані на спонукання слідчого на дотримання закону , залучення захисника під час проведення такої слідчої дії як обшук у домоволодінні ОСОБА_13 з метою дотримання його законних прав, в тому числі права на захист, що і було в подальшому забезпечено та проведено обшук в присутності залученого захисника.

Таким чином колегія суддів апеляційного суду не вбачає в діях ОСОБА_8 та ОСОБА_7 умислу на перешкоджання виконанню потерпілим своїх службових обов`язків або добитися від нього прийняття незаконного рішення, оскільки як вже зазначалося вище, процесуальна дія була проведена пізніше, але з участю захисника, як того вимагали ОСОБА_7 та ОСОБА_12 на початку проведення обшуку.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

З огляду на викладене, аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, оцінивши вказані докази суд першої інстанції, хоча і помилково визнав ряд доказів недопустимими та критично віднісся до показів деяких свідків, разом з тим в цілому правильно прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_12 та ОСОБА_7 складу злочину ( суб`єктивної сторони), передбаченого ч.1 ст. 343 КК України і з огляду на принцип презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України), виправдав останніх на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки судом не взято до уваги показання свідків - працівників поліції, якими на думку прокурора доводиться вина обвинувачених у вчиненні злочину, не знайшли свого підтвердження, оскільки такі покази не є визначальними та не доводять наявність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

Крім того твердження апеляційної скарги прокурора про доведеність вини іншими доказами, зокрема процесуальними документами та показаннями понятих є також неспроможними, оскільки судом хоча і було помилково визнано ряд доказів недопустимими, разом з тим правильно оцінено сукупність доказів, які в любому випадку з огляду на наведені вище обставини не доводять наявності складу злочину.

При цьому пояснення потерпілого ОСОБА_10 та інші досліджені судом докази хоча і містять відомості щодо неправомірних дій обвинувачених, як то грубе поводження з учасниками слідчої дії, нецензурні висловлювання, тощо, разом з тим не можуть свідчити про те, що такі дії в даному випадку повинні оцінюватися та кваліфікуватися саме за ст. 343 КК україни. Крім того таку свою поведінку обвинувачені пояснили тим, що до зазначеного обшуку даний слічий також проводив обшук в одного з них з порушенням його права на залучення адвоката, що спонукало їх до відповідних дій на захист прав знайомого ОСОБА_30 . При цьому в підсумку слідча дія за участю адвоката була проведене, даних про те, що один з понятих не підписав протокол саме через дії обвинувачених немає. Крім того з пояснень потерпілого в апеляційному суді вбачається, що в результаті даного обшуку ніяких доказів для кримінального провадження здобуто не було, досудове розслідування самого кримінального провадження триває, що також в свою чергу ставить під сумнів можливість притягнення обвинувачених до кримінальної відповідальності за інкримінованих їм обставин.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що хоча судом в мотивувальній частині вироку зазначено обставини вчинення кримінального правопорушення без вказівки про те, що ці обставини не встановлені судом , а встановлені органом досудового розслідування, на чому акцентує увагу прокурор в ході апеляційного розгляду, разом з тим колегія судді вважає це не істотним порушенням, оскільки зі змісту вироку однозначно вбачається, що суд прийшов до висновку про відсутінсть в діях обвинувачених складу злочину, крім того зазначена формальна обставина не може бути підставою для скасування виправдувального вироку.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_12 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.343 КК України, не знайшли свого підтвердженн під час апеляційного розгляду провадження.

Підсумовуючи викладене слід зазначити, що висновок суду про те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_12 підлягають виправданню за недоведеністю в діях обвинувачених злочину, передбаченого ч.1 ст.343 КК України, є законним та обгрунтованим. Доводи апеляційної скарги прокурора зазначені висновки не спростовують.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Малинського відділу Коростенської оружної прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 жовтня 2021 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_12 за ч.1 ст.343 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголешення, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: