ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/889/23 Справа № 202/5838/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000684 від 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, винесена в порушення норм процесуального законодавства, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказує, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не було належним чином встановлено та досліджено обставини вчиненого злочину, не було проведено всіх слідчих дій, зокрема не допитано необхідних свідків, крім того не усунуто розбіжності в експертизах і поясненнях свідків, а тому не встановлено всіх вихідних даних для грунтовного висновку про наявність чи відсутність ознак злочину.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу і повернути справу органу досудового розслідування.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, винесена в порушення норм процесуального законодавства, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказує, що досудове розслідування було проведено неналежним чином, слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не було належним встановлено та досліджено обставин вчиненого злочину, не було проведено всіх слідчих дій, зокрема при проведення експертизи було допущено логічну помилку стосовно ступеню винуватості учасників ДТП, крім того, вважає, що порушення ПДР пішоходом зроблено передчасно, а тому вважає, що встановлені дані не дають підстав для висновку про наявність чи відсутність ознак злочину.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року було відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровскій області про закриття кримінального провадження № 0000684 від 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що в ході досудового розслідування на виконання ч. 2 ст. 9 КПК України були повно і неупереджено досліджені всі обставини події, надано аналіз обставинам на які посилається заявник, та їм надано належну правову оцінку, у зв`язку із чим рішення про закритті кримінального провадження є законним і обгрунтованим.

Особи, що беруть участь в апеляційному розгляді, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час проведення судового засідання, про поважні причини неявки не повідомили, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне розглянути апеляційні скарги за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при розгляді скарги захисника не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000684 від 21 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 21 вересня 2021 року, приблизно о 20:10 год., водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги по вул. Генерала Волівача в Новокодацькому районі м. Дніпра, в районі перехрестя з вул. Природною допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці пригоди.

Погоджуючись з рішенням слідчого про закриття кримінального провадження №0000684 від 21 вересня 2021 року, викладеним в оскаржуваній постанові від 27 лютого 2023 р., слідчий суддя вказав, що воно є законним і обгрунтованим, оскільки винесене за результатами досудового розслідування, в ході якого було проведено повну і всебічну перевірку фактів та обставин, які стосувалися даного кримінального провадження, а слідчим правомірно визначено перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину.

Колегія суддів не може визнати вказані висновки слідчого судді правильним з огляду на те, що згідно із матеріалами кримінального провадження в рамках досудового розслідування було не в повному обсязі вжито заходи для встановлення поза розумним сумнівом обставин події та можливої винуватості ОСОБА_8 , який, керуючи автомобілем, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

Так, в основу оскаржуваного рішення слідчого було проведено висновок судової автотехнічної експертизи СЕ-19/104-21/36895-ІТ від 25.11.2021 року, яким було встановлено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Combo» мав діяти згідно із вимогами п. 12.2 та 12.3 ПДР, визначено відстань перебування автомобіля від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину дороги, при русі пішохода ОСОБА_9 в темпі повільного кроку а саме 2,9 км/год., за швидкості автомобіля 50 км/год., відстані, яку подолала ОСОБА_9 з моменту виходу на проїзну частину до моменту наїзду на неї 4,6 м., встановлено відстань 79,3 м., при цьому визначено зупиночний шлях при екстренному гальмуванні 34 м., а видимість елементів дороги з місці водія 43,2 м., та за видимості пішохода з робочого місця автомобіля в умовах ДТП 30.1 м., зазначено, та визнано, що з урахуванням того, що відстань видимості пішохода менша, ніж зупиночний шлях автомобіля, водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, при цьому невиконання ним п. 12.3 ПДР не знаходиться у причинному зв`язку із настання ДТП. Крім того було встановлено відстань перебування автомобіля від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину дороги, при русі пішохода ОСОБА_9 в темпі швидкого бігу при швидкості 9,5 км/год., яка становить 24.2 м., визначено зупиночний шлях при екстреному гальмуванні 28,5 м., зазначено, що з урахуванням того, що відстань видимості пішохода менша ніж зупиночний шлях автомобіля то водій не мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, при цьому невиконання ним п. 12.3 ПДР не знаходиться у причинному зв`язку із настанням ДТП. Також встановлено, що за видимості елементів дороги з місці водія в 43,2 м. швидкість автомобіля повинна була бути не більше 76,3 км/год., а тому з урахуванням того, що допустима швидкість руху по видимості елементів дороги більша ніж фактична швидкість руху автомобіля, то в діях водія, в частині вибору швидкості, не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.2 ПДР.

У відповідності до висновку експерта №2829/2830-22 від 20.09.2022 року було визначено, що швидкість автомобіля «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент наїзду на пішохода склала не менше, ніж 69.1 км/год.

Висновком експерта №СЕ-19/104-22/35631-ІТ від 06.12.2022 року було встановлено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Combo» мав діяти згідно вимог п. 12.2, 12.3 та 12.4 ПДР, зазначено, що за видимості елементів дороги з місця водія 43,2 м. швидкість автомобіля повинна була бути не більше 76,3 км/год., а тому з урахуванням того, що допустима швидкість руху по видимості елементів дороги є більшою, ніж фактична швидкість руху автомобіля 69.1 км/год., то в діях водія в частині вибору швидкості руху не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.2 ПДР. Визначено відстань перебування автомобіля від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину дороги, при русі пішохода ОСОБА_9 в темпі повільного кроку а саме 2.9 км/год., за швидкості автомобіля в момент наїзду 69.1 км/год., з урахуванням відстані, яку подолала ОСОБА_9 з моменту виходу на проїзну частину до моменту наїзду на неї 4,6 м., встановлено відстань 109.6 м, при цьому визначено зупиночний шлях при екстреному гальмуванні 53.8 м., зазначено, що оскільки водій автомобіля «Opel Combo» в момент виникнення небезпеки не вжив заходів до зменшення швидкості, то його дії не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, втім з урахування відсутності технічної можливості уникнути даної ДТП навіть своєчасним застосування екстреного гальмування встановлена невідповідність дій ОСОБА_8 вимогам п. 12.3 ПДР не знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

Також зазначено, що оскільки швидкість автомобіля в заданих умовах ДТП становила 69.1 км/год., а допустима швидкість руху в даному населеному пункті повинна бути не більша ніж 50 км/год., то дії водія не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР, визначено відстань перебування автомобіля від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину дороги, при русі пішохода ОСОБА_9 в темпі повільного кроку а саме 2,9 км/год., за швидкості автомобіля 50 км/год., відстані, яку подолала ОСОБА_9 з моменту виходу на проїзну частину до моменту наїзду на неї 4,6 м., встановлено відстань 79,3 м., при цьому визначено зупиночний шлях при екстренному гальмуванні 34 м., при русі з допустимою швидкістю, зазначено, що з урахуванням того, що відстань видимості пішохода менша, ніж зупиночний шлях автомобіля при русі з допустимою швидкістю, то водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, а тому невиконання ним п. 12.4 ПДР не знаходиться у причинному зв`язку із настання ДТП.

Крім того було встановлено відстань перебування автомобіля від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину дороги, при русі пішохода ОСОБА_9 в темпі швидкого бігу при швидкості 9,5 км/год., яка становить 33.5 м., визначено зупиночний шлях при екстренному гальмуванні 53.8 м., зазначено, що з урахуванням того, що відстань видимості пішохода менша, ніж зупиночний шлях автомобіля, то водій не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода, при цьому невиконання ним п. 12.3 ПДР не знаходиться у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Також зазначено, що оскільки швидкість автомобіля в заданих умовах ДТП становила 69.1 км/год., а допустима швидкість руху в даному населеному пункті повинна бути не більша, ніж 50 км/год., то дії водія не відповідали вимогам п. 12.4 ПДР, втім така невідповідність з технічної точки зору не знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП, оскільки зупиночний шлях автомобіля при екстренному гальмуванні, при русі з допустимою швидкістю дорівнює 34 м., що більше ніж видимість пішохода з місця водія 30.1 м.

Як убачається з експертного дослідження, у ньому було зазначено видимість елементів дороги з робочого місця водія в умовах ДТП 43.2 м., при цьому видимість пішохода з робочого місця водія в умовах ДТП 30.1 м. (згідно даних слідчого експерименту від 10.11.2021 року), згідно вказаного дослідження було визначено, що у даному випадку, за умовами видимості дороги в напрямку руху, швидкість руху автомобіля мала бути не більше 76.3 км/год., та було встановлено, що при даній швидкості автомобіль «Opel Combo» може зупинитися за визначену відстань у 43.2 м., що перебуває у відповідності до п. 12.2 ПДР.

Слідчий, обгрунтовуючи вищезазначеними експертними висновками своє рішення про відсутність у діях водія ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, з яким погодився слідчий суддя, не звернув уваги на те, що експертним дослідженням було встановлено фактичну швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , яка становить не менше 69.1 км/год., при цьому визначено, що зупиночний шлях автомобіля «Opel Combo» при екстренному гальмуванні в умовах місця події за такої швидкості дорівнює 53.8 м., що у свою чергу перевищує встановлену у межах слідчого експерименту відстань оглядовості з місця водія, яка дорівнює 43.2 м. і з якої була розрахована максимальна допустима швидкість руху автомобіля за умовами видимості дороги у 76.3 км/год.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що при вказаній максимально допустимій швидкості, яка перевищує розраховану фактичну швидкість автомобіля, його зупиночний шлях вочевидь буде довшим, ніж 53.8 м., а отже водій ОСОБА_8 як при фактичній швидкості руху, так і при максимально допустимій швидкості руху, розрахованій експертами, не міг зупинити автомобіль у межах оглядовості елементів дороги з місця водія, що була встановлена як 43,2 м., у зв`язку із чим висновок про дотримання ним вимог п. 12.2. ПДР уявляється суперечливим та потребує додаткової перевірки.

Крім того, як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 10.11.2021 року, при визначенні видимості пішохода з робочого місця водія в умовах ДТП було зазначено про відстань у 30.1 м., при цьому згідно доданої фототаблиці статист при вимірюванні був розташований на лівому узбіччі дороги. Разом із тим, наїзд на пішохода відбувся передньою правою частиною автомобіля, що свідчить про те, що у момент, коли водій міг побачити пішохода у межах оглядовості за свого місця, останній був розташований вже на проїзній частині у місці, розташування якого може бути з`ясоване виходячи з швидкості автомобіля та відстані, яку він повинен був подолати з такою швидкістю у межах оглядовості елементів дороги з місця водія. Таким чином, у межах слідчого експерименту вимірювання видимості пішохода з робочого місця водія вочевидь відбулося в умовах перебування статиста не на тому місці, де водій повинен був побачити пішохода, а висновки експертів, що враховують даний показник, не можуть вважатися достовірними.

Крім того, у межах досудового розслідування не було надано оцінки та не було враховано при експертних дослідженнях факту зміни траєкторії руху автомобіля ліворуч перед наїздом на пішохода, який вбачається з пояснень водія ОСОБА_8 (а.с. 28), який зазначив, що в момент, коли він побачив на дорозі тіло собаки, він здійснив виворот руля ліворуч, гальмування не встиг застосувати і одразу після наїзду на собаку лобове скло автомобіля розбилося, та він прийняв праворуч і зупинився, а потім побачив, що збив жінку. Вказана обставина підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 (а.с. 40), а також узгоджується із фактом виявлення мертвої собаки при огляді місця події (а.с. 2-15).

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що траєкторія руху автомобіля та розташування місця наїзду на пішохода можуть бути з`ясовані з урахуванням пояснень водія щодо обставин наїзду на собаку та його наступних дій, а також зважаючи на розташування мертвої собаки та слідів біологічного походження від тварини, які зафіксовані протоколом огляду місця події та планом-схемою до нього, втім дане питання ані у межах досудового розслідування, ані слідчим суддею не обговорювалося.

Неповнота та недостовірність з`ясування слідчим фактичних обставин події, зокрема моменту та місця виявлення водієм перешкоди для руху, ставить під сумнів проведення подальших розрахунків.

Також слід зазначити, що слідчим у межах досудового розслідуваня не було досліджене питання про дотримання водієм водієм ОСОБА_8 спеціальних нормативних вимог, зокрема викладених у п. 12.3 ПДР, при зміні ним напрямку руху автомобіля, про причинний зв`язок між цим маневром та настанням події ДТП.

Крім того, без врахування здійснення водієм вказаного маневру вирішувалося питання про дотримання вимог ПДР пішоходом ОСОБА_9 , а також надавалася оцінка перевищенню швидкості водієм, яка згідно висновку експертизи становила 69.1 км/год., що у свою чергу значною мірою перевищує допустиму швидкість в 50 км/год. відповідно до п. 12.4 ПДР, та було обговорене питання про причинний зв`язок між невиконанням водієм ОСОБА_8 вказаної вимоги і наслідками, що настали.

З огляду на викладене, доводи апелянтів про те, що у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування не було належним чином встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, не надано оцінки всім фактичним обставинам, колегія суддів оцінює як обгрунтовані.

З урахуванням наведених обставин рішення слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000684 від 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК Україниналежить вважати передчасним, а з повнотою та всебічністю перевірки у межах досудового розслідування фактів, які стосувалися розслідуваного кримінального правопорушення, не можна погодитись, оскільки встановлені обставини свідчать про те, що в рамках даного кримінального провадження не було проведено всіх процесуальних заходів для з`ясування фактичних обставин і встановлення істини у справі.

У зв`язку із вищенаведеним колегія суддів вважає апеляційні скарги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У межах досудового розслідування слідчому належить ретельно та всебічно дослідити обставини розслідуваного кримінального правопорушення, вживши належні і вичерпні заходи з метою встановлення істини у справі, врахувати висновки, зазначені судом апеляційної інстанції, а також перевірити доводи, наведені в апеляційних скаргах потерпілого ОСОБА_7 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 309, 310, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2023 року про відмову у задоволенні скарги представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000684 від 27.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

Постанову слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження № 0000684 від 27.02.2023 року скасувати, матеріали кимінального провадження повернути органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4