КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4076/2023 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Іванків, Київської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої консультантом ТОВ «Ланет Київ», незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000436 від 03.03.2023,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 13 серпня 2023 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки при розгляді клопотання не було взято до уваги доводи сторони захисту, не надано оцінки обґрунтованості підозри, не визначено ступінь ризиків у даній справі, не розглянуто можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також апелянт зазначає, що порушено права ОСОБА_7 на захист під час затримання, оскільки остання не могла довгий час користуватися правовою допомогою.

Пред`явлені для перегляду фотознімки мають між собою суттєві відмінності та не можуть слугувати належними доказами у розумінні ч. 7 ст. 228 КПК України. У зв`язку із чим, слідчому судді було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_10 , останній безпідставно відмовив у задоволенні клопотання.

Долучені до матеріалів справи відео та фотоматеріали здійснені без належної процесуальної процедури, а саме без ухвали слідчого судді.

Органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрювана має міцні соціальні зв`язки, працевлаштована, наміру уникати слідчих дій не має.

З клопотання не вбачається жодних мотивів, які б вказували на те, що підозрювана мала намір вчинити даний злочин. Розповсюджені в засобах масової інформації посилання на те, що даним фактом стала помста довжиною в 20 років виглядає дещо дивною.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів судового провадження, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000436 від 03.03.2023 за ч. 1 ст. 115 КК України.

16.03.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17.03.2023 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до 16.06.2023 включно.

10.05.2023 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, а саме до 16.06.2023.

На розгляді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 6-ти місяців, тобто до 16.09.2023, розгляд якого призначено на 12.06.2023.

09.06.2023 старший слідчий СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000436 від 03.03.2023.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення у клопотанні слідчого навела посилання на перелік доказів на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких долучені до матеріалів клопотання.

Також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою, слідчим викладено відомості про існування достовірних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування, тобто ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК Україні, слідчий в клопотанні зазначив, що такі дії є цілком вірогідними з огляду на покарання - у вигляді позбавлення волі на строк до 15 (п`ятнадцяти) років, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Крім того, на думку органу досудового розслідування, підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити дії, спрямовані на незаконний вплив на свідків та потерпілих, з метою зміни останніми раніше наданих показань.

Разом з тим, в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваної під вартою, слідчим викладено відомості стосовно того, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000436 від 03.03.2023 до закінчення строку дії запобіжного заходу, а саме до 16.06.2023 та прийняти законне та неупереджене рішення у зазначений строк не видається за можливе, оскільки на даний час необхідно завершити проведення судових молекулярно-генетичних експертиз; комплексно-комісійних судово-трасологічних експертиз та експертизи матеріалів речовин та виробів; судових комісійних експертиз матеріалів речовин та виробів; судових комлексно-комісійних трасологічних експертиз; комісійної судової експертизи матеріалів речовин та виробів; судово-медичних експертиз по потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; та провести слідчі (розшукові) дії, а саме допит свідка ОСОБА_16 ; додатковий допит підозрюваної ОСОБА_7 ; додатковий допит потерпілої ОСОБА_17 ; відібрати біологічні зразки (за рішенням суду) у підозрюваної ОСОБА_7 .

Слідчий вказав, що раніше отримати висновки зазначених експертиз не видалось за можливе у зв`язку з тим, що призначені експертизи у вказаному кримінальному провадженні є особливо складними судовими експертизами із тривалими термінами їх виконання. Проведення вищевказаних слідчих та процесуальних дій потребує додаткового часу з огляду на особливу складність провадження, їх результати матимуть доказове значення для підтвердження винуватості особи під час судового розгляду у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що строк тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою закінчується 16.06.2023, однак провести експертні дослідження та інші слідчі дії до зазначеної дати не представляється за можливе, враховуючи те, що існують підстави для продовження строків тримання підозрюваної під вартою, слідчий просив продовжити підозрюваній ОСОБА_7 строк тримання під вартою.

12.06.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 16.09.2023.

15.06.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 13 серпня 2023 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором доведено та вони не зменшились, що виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважав необхідним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також слід зазначити, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваної перебувати на волі, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45).

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagoz v. Turkeyп. 51).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152-153).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.

Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доводи сторони захисту про порушення права підозрюваної на захист, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду.

З наведеного убачається, що всупереч твердженням апелянта слідчим суддею враховано обставини справи, в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваній ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено, під час перегляду оскаржуваної ухвали. При цьому посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, працевлаштована, намірі від слідчих дій не має, не спростовують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання апелянта на не належність процедури отримання відео та фотоматеріалів долучених до клопотання, про яку зазначає сторона захисту, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на ч. 1 ст. 245-1 КПК України, оскільки зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису полягає в одержанні слідчим, прокурором від особи, яка є власником або володільцем відповідних приладів або засобів, необхідних для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, копій фото- або кінозйомки, відеозапису, здійснених у публічно доступних місцях, у тому числі в автоматичному режимі, за виключенням місць, що відносяться до приватних помешкань осіб.

Відхилення заявленого клопотання захисника про допит свідка слідчим суддею не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали, слідчий суддя діяв в межах наданих йому повноважень та визначених ст. ст. 184, 199 КПК України строків розгляду вказаного клопотання.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту, без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4