465/5380/18
1-кп/465/692/23
У Х В А Л А

судового засідання

04.07.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Франківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження № 0002117 від 14.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.05.2023 продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08.07.2023 року включно.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 терміну дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Захисник заперечив проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, а також заявив клопотання про виділення стосовно нього в окреме провадження матеріали кримінального провадження № 0002117 від 14.07.2018.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.

ЄСПЛ наголошує у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства від 28.10.1994, що при визначенні «ступеня підозри» підставою для отримання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту може бути «більш низький поріг обґрунтованості підозри» при вчиненні «особливої категорії злочинів», а у справі «Боротюк проти України» від 16.10.2010 визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. У своїх рішеннях ЄСПЛ звертає увагу на те, що тяжкість злочину, та ризик ухилення обвинуваченого від слідства залишаються єдиними підставами для відмови суду у задоволенні клопотань про звільнення.

Щодо заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про виділення матеріалів кримінального провадження в окреме, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Заслухавши думку учасників, з`ясувавши обставини справи, суд важає заявлене клопотання передчасним, а тому у такому слід відмовити.

Таким чином, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання у разі визнання винуватим обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході не відпали; наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, а також особу обвинуваченого, вік, стан здоров`я та стадію розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити строк дію запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 314, 315, 331, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження № 0002117 від 14.07.2018 року - відмовити.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 01 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Львівської установи виконання покарань № 19.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 № 4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1