Справа №463/6512/23
Провадження №1-кс/463/5402/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

02 серпня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харків, українцю, громадянину України, раніше не судимому, розлученому, зі слів має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовцю Державної прикордонної служби України за призовом по мобілізації, солдату, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000433 від 25 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3, всупереч ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою із солдатом цього ж прикордонного загону ОСОБА_7 , близько 05:20 год. 24 липня 2023 року спільно із останнім, самовільно залишили місце служби - територію тимчасового навчального центру з місцем дислокації населеного пункту Варяж відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 та у подальшому спільно із ОСОБА_8 незаконно перетнули державний кордон України та Республіки Польща на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на напрямку 779-780 прикордонних знаків, чим вчинив дезертирство - самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Таким чином слідчий вважає, що в діях ОСОБА_5 наявні підстави для обґрунтованої підозри у вчинені останнім злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у зв`язку з чим 31 липня 2023 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні такого.

Слідчий клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивує тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись з метою уникнення такого. Також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування. Окрім того підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, що підтверджується тим, що підозрюваний відмовився виконати наказ командира ІНФОРМАЦІЯ_4 про здійснення маршу в зону проведення бойових дій, а відтак, у випадку не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку та може вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство. Також слідчий вважає, що враховуючи протиправну поведінку підозрюваного та його нехтування вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схиляти до аналогічної протиправної поведінки також інших військовослужбовців.

При цьому слідчий звертає увагу на неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів у з вступом в силу змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану. Зазначає зокрема, що дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність в період триваючої збройної агресії російської федерації, особливо, в бойовій обстановці, оскільки спрямовані на підрив основоположної засади функціонування Збройних Сил України - єдиноначальності. Відтак вказує, що задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, за таких обставин орган досудового розслідування, прокурор отримає можливість закінчити досудове розслідування відносно підозрюваного у найкоротший строк, прийнявши відповідне процесуальне рішення, забезпечити виконання завдання кримінального провадження, у зв`язку з чим подане клопотання просить задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому, пояснення надав аналогічні викладеним в такому, а тому на даному етапі досудового розслідування вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник в судовому засіданні відносно клопотання заперечив, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, стан його здоров`я, просив застосувати до станнього запобіжний захід не пов`язнийз триманням під вартою.

Підозрюваний відносно задоволення клопотання заперечив і пояснив, що після першої спроби перетину державного кордону був мобілізоний, на нього чинився тиск, у зв`язку з чим він вчинив повторну спробу перетнути державний кордон в Республіку Польща, де проживає його сім`я, яку він тривалий час не бачив. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудового розслідування кримінального провадження за №0000433 від 25 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (а.с. 8).

31 липня 2023 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (а.с. 86-90).

При цьому з матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний є військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №810-ОС від 13 липня 2023 року ОСОБА_5 призваного на військову службу по мобілізації, зараховано в розпорядження начальника загону та присвоєно військове звання «солдат» (а.с. 20).

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) свідчать, зокрема: витяги з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №810-ОС від 13 липня 2023 року (а.с. 19, 20), наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про реадмісію осіб №195-ОД від 24 липня 2023 року (а.с. 29), наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про призначення службового розслідування №1573-АІ від 24 липня 2023 року (а.с. 30), протоколи реадмісії/допуску від 24 липня 2023 року (а.с. 34, 42), висновок службового розслідування, затверджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 за №160 від 29 липня 2023 року (а.с. 70-85).

Ризиками, які дають підстави слідчому судді застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ним двічі вчинено спроби незаконного перетину державного кордону України; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, оскільки як ним пояснено в судовому засіданні тяжкості несення військової служби ним сприймаються як вчинення тиску на нього, що дає підстави для припущення про продовження підозрюваним вчиняти спроби і надалі перетниту незаконно державний кордон України з метою ухилення від кримінальної відповідальності; а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом умисного вчиниення самокалічення або симулювання хвороби, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, а також уникнення проходження військової служби. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, вчинив злочин будучи військовослужбовцем в умовах воєнного стану, а тому усвідомлюючи покарання, що йому загрожує у разі встановлення його винуватості, може ухилятись від органів досудового розсілудвання та в подальшому від суду.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного не суперечить приписам п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

При цьому відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Указом Президента України №64/20211 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховна Рада України вказаний вище указ було затверджено.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема востаннє Указом Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3057-IX від 2 травня 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на даний час.

Відтак оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 408 КК України, під час дії воєнного стану, до нього не може бути застосовано більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою

Судом відповідно до ст. 178 КПК України оцінено в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством, а також станом здоров`я.

Вставновлено, що наведені дані про особу підозрюваного, який є не судимим, не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає, що запобігти ризикам, встановленим в судовому засіданні в порядку ст. 177 КПК України, можливо лише шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 (шістдесяти) днів, тобто з 2 серпня 2023 року до 30 вересня 2023 року включно.

При цьому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Відтак з врахуванням наведених положень слідчий суддя вважає, що при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу не слід визначити розмір застави, оскільки на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку слідчого судді є досить реальними з підстав описаних вище.

Керуючись вимогами статей 176, 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з часу оголошення ухвали 2 серпня 2023 року.

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 вересня 2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1