Провадження № 1-кс/522/4832/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді ОСОБА_3 для розгляду надійшла скарга ОСОБА_4 про зобов`язання уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості щодо скоєння кримінальних правопорушень зокрема суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_5 (справа №522/15032/23, провадження №1-кс/522/4832/23).

04 серпня 2023 року слідчим суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від розгляду скарги. У заяві зазначено, що ОСОБА_5 , який на теперішній час працює на посаді судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, є колишнім підлеглим судді ОСОБА_3 , коли вона займала посаду начальника Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області, станом на теперішній час суддя ОСОБА_3 має дружні стосунки з ОСОБА_5 .

З огляду на наведені обставини, керуючись ст.ст. 75-79 КПК України слідчий суддя ОСОБА_3 вважає за необхідне заявити про самовідвід.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи..

У рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «де Куббер проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Дана обставина передбачена п.4 ч.1 ст.75 КПК України, як така, що виключає участь слідчого судді у розгляді вказаної справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Положенням ст. 126 Конституції України, роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п.2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

В даному випадку, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний. ЄСПЛ у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність а неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним від неналежного впливу».

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так, згідно п. 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08 червня 2017 року судам роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до п.п. 2.5., 4.4. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі.

Враховуючи наведені вище обставин, з метою дотримання вимог ст. 35, 75, 80, 81 КПК України та недопущення виникнення сумнівів в неупередженості та безсторонності слідчого судді ОСОБА_3 в прийнятті рішення за скаргою ОСОБА_4 про зобов`язання уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості щодо скоєння кримінальних правопорушень, суд вважає, що заява про самовідвід слідчого судді підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.35,75,76,80,81,82 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 про зобов`язання уповноважених осіб Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості щодо скоєння кримінальних правопорушень задовольнити, матеріали справи №522/15032/23, пр.№1-кс/522/4832/23 передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1