ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7256/18
провадження № 1-кп/753/952/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2022 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004462 від 01.07.2016 р. за звинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 257, ч.3 ст. 27 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 15 п.п.6, 11,12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 309 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 15 п.п.1,5 ч.2 ст. 115; ч.2 ст. 15 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.4 ст. 296; ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 296; ст. 257; ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ч.2 ст. 15, п.п.1,5, ч.2 ст. 115; ч.2 ст. 15 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ст. 257; ч.1 ст. 263; ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ст. 257, ч.1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за п.п.6,11, 12 ч.2 ст. 115; ст. 257; ч.4 ст. 296 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за ч.5 ст. 27 п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115; ст. 257 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про звернення в дохід держави застави, внесеної відносно ОСОБА_16 , яка була ним порушена,та він є підозрюваним в іншому кримінальному провадженні,скоєному під час дії запобіжного заходу у виді застави. Крім того, прокурор просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на ст. 177 КПК України, якою встановлені ризики, що ОСОБА_16 зможе переховуватись від суду, а також продовжити злочинну діяльність.

Інші учасники судового розгляду заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши позиції учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України - у разі якщо обвинувачений порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що ГСУ НПУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000986 від 06.04.2022 р. за фактом таємного викрадення майна, тобто за ознаками вчинення ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. 08.04.2022 р. ОСОБА_16 в рамках цього кримінального провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенгня, передбаченого ч.4 с. 185 КК України. Крім того, ГСУ НП України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000462 від 14.04.2022 р. за фактом здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою -агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого також підозрюється ОСОБА_16 . В рамках обох кримінальних проваджень відносно ОСОБА_16 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про необхідність звернення в дохід держави застави, внесеної за ОСОБА_16 .

Вирішуючи питання про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд ураховує наступне.

Відповідно до ч.10 ст. 182 КПК України - у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України - запобіжний захід - "тримання під вартою" є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м 'яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про доцільність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді "тримання під вартою", суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, та зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, у зв`язку з чим судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, та такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. (п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України», п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, яке набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року).

При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_16 судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, вік обвинуваченого, стан здоров`я, який на цей час не перешкоджає перебувати під вартою, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, його репутацію.

Також суд враховує характер, тяжкість і наслідки кримінального правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому та оцінює ризики, на які посилався прокурор. При цьому під ризиком у контексті кримінального провадження мається на увазі певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Серед таких ризиків є ризик переховуватись від суду. При цьому в контексті практики ЄСПЛ, ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Суд вважає, що матеріали провадженні містять дані, які доводять існування ризиків, на які посилався прокурор, зокрема ризик переховування від суду.

Також суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо доцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахувати ступінь тяжкості злочинів, які інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_16 . При цьому, суд керується рішенням по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, зокрема те, що обвинуваченомуим інкриміновано вчинення ряду злочинів, у тому числі злочин, передбачений п.п. 6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину згідно з положеннями ст. 12 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_16 у разі визнання його винуватим у вчиненні найбільш тяжкого злочину, у вигляді довічного позбавлення волі, яке відповідно до приписів ст. 51 КК України є найвищою мірою покарання.

Також суд враховує, що обвинуваченому ОСОБА_16 повідомлено про підозру у скоєнні нових злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.6 ст. 111-1 КК України, що суттєво підвищує наведені прокурором ризики.

Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність ризиків, які зумовлюють можливість продовження обвинуваченим ОСОБА_16 злочинної діяльності або перешкоджанню правосуддю, незаконного впливу на свідків та потерпілих, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Враховуючи вимоги п.3 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді " тримання під вартою", оскільки відносно ОСОБА_16 у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був ним порушений.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 181, 182, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Суму застави у розмірі 315 300 (триста п`ятнадцять тисяч триста) гривень, внесену 26.03.2020 року ОСОБА_18 за обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на спеціальний депозитний рахунок (Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , банк: Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, рахунок № UA1012089) звернути в дохід держави.

Обрати відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжний захід у виді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 28 серпня 2022 р. включно.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 5 днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3