Справа № 592/5630/22
Провадження № 1-кп/592/210/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000102 від 04.07.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.286-1 КК України,-

встановив:

В провадженні Ковпаківського районного суду м.Суми перебуває кримінальне провадження №0000102 від 04.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.286-1 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які на цей час не перестали існувати та не зменшилися. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією ч.3 ст.286-1 КК України передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, тому обвинувачений може ухилитися від суду. ОСОБА_5 може протиправно впливати на потерпілих, свідків, експертів у кримінальному провадженні, що перешкодить повному, всебічному розгляду кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інші запобіжні заходи, в тому числі і особисте зобов`язання, домашній арешт не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Підстави для визначення застави у кримінальному провадженні відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені. ОСОБА_5 не має на меті жодним чином ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, брав на себе зобов`язання дотримуватися та неухильно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, роботи, усталений спосіб життя, перебуває на військовій службі за контрактом. Прокурор в клопотанні не наводить обставин, на підставі яких він зробив висновок, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду. ОСОБА_5 в умовах воєнного стану обмежений у можливості переховуватися від суду, в т.ч. виїхати за кордон. Відсутні реальні обставини, які б свідчили про наявність ризику перешкоджання здійсненню правосуддя. Прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права обвинуваченого на свободу. Вважають можливим застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.03.2023 року продовжений відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк по 11.05.2023 року включно.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4 ч.2 ст.183 КПК України).

Прокурор посилається на докази щодо обгрунтованості обвинувачення ОСОБА_5 , здобуті під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що ризики, передбачені п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися судом при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, його продовженні не зменшилися і не перестали існувати. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, який призвів до загибелі людини молодого віку ОСОБА_7 , якому на день загибелі виповнилося 19 років. Тому, суд приходить до висновку, що обвинувачений може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує. Оскільки він є військовослужбовцем певної військової частини, у разі зміни місця дислокації військової частини, ОСОБА_5 не зможе перебувати за місцем свого постійного проживання в м.Охтирка, і не буде мати можливості приймати участь в судовому розгляді кримінального провадження, що буде перешкоджати розгляду кримінального провадження в розумні строки. На цей час у кримінальному провадженні призначена судова автотехнічна експертиза за результатами дослідження судом доказів, тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України щодо впливу зі сторони обвинуваченого на експерта.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Суд не вважає можливим застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який призвів до загибелі людини молодого віку ОСОБА_7 , який також був військовослужбовцем, призваний для захисту країни. ОСОБА_5 раніше вчиняв правопорушення проти безпеки дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, що було враховано судом при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовженні.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, оскільки обвинувачений проходить військову службу за контрактом, в місці реєстрації в АДРЕСА_1 не проживав останні чотири роки.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, розмір застави не визначається.

Судом враховано репутацію ОСОБА_5 , який раніше не судимий, є військовослужбовцем за контрактом, має батьків, які проживають окремо в Охтирському районі. ОСОБА_5 в 2013 році був позбавлений права керування транспортними засобами і на час вчинення інкримінуємого кримінального правопорушення не мав прав на керування транспортним засобом. Відносно обвинуваченого в лютому 2022 року був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, за яким ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2023 року, що було встановлено під час розгляду кримінального провадження.

Встановлені ризики на даній стадії судового розгляду, з врахуванням особи обвинуваченого, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Більш м`які запобіжні заходи, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особи обвинуваченого будуть недостатні для запобігання встановленим ризикам.

З викладених підстав, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з 11 травня 2023 року по 07 липня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.177, 182-184 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з 11 травня 2023 року по 07 липня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , надіслати в ДУ «Сумський СІЗО", захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1