Справа № 592/6410/23
Провадження № 1-кп/592/405/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000139, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий 28.11.2018 органом, що видав документ 6321, раніше судимого:

- за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.10.2002 за ч. 3 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання з ісптовим строком на 2 роки;

- за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.09.2003 за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, умовно- достроково звільнений 06.06.2005;

- за вироком Сумського районного суду Сумської області від 14.04.2010 за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений 31.08.2012;

- за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.01.2012 за ст. 391 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, звільнений 31.08.2012;

- за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.07.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.10.2016 за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений після відбуття строку покарання 24.07.2020,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Кваліфікація дій обвинуваченого судом (стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став і вчинив умисне кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2022 у справі № 592/6627/22 ОСОБА_3 , встановлений адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: 1) зобов`язати реєструватися в органі Національної поліції чотири рази на місяць; 2) заборонити виходити з будинку (квартири) після 20 години і до 4 годин ранку наступного дня; 3) заборонити перебування в ресторанах, кафе, барах, магазинах і інших громадських місцях, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив, а також заборонити перебування на вокзалах і в аеропорту, за місцем проживання.

13.10.2022 старшим дільничним офіцером поліції СДОП відділу превенції Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітаном поліції ОСОБА_6 під підпис ознайомлено ОСОБА_3 з постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2022 у справі № 592/6627/22 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду. Також ОСОБА_3 був попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавленні волі», адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю поведінки окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Під час дії адміністративного нагляду, будучи ознайомленим із обов`язками піднаглядного, зокрема щодо необхідності реєстрації в органі Національної поліції чотири рази на місяць ОСОБА_3 діючи умисно до Сумського РУП ГУНП в Сумській області жодного разу не з`являвся без поважних причин.

У подальшому досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 у порушення правил адміністративного нагляду, встановленого постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.09.2022 у період часу з 10 по 12 лютого 2023 року (точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) з метою ухилення від адміністративного нагляду та порушуючи його правила, будучи попередженим про відповідальність передбачену за порушення правил адміністративного нагляду, самовільно, без повідомлення органу, який здійснює адміністративний нагляд, умисно, без поважних причин залишив місце проживання та виїхав за межі міста Суми, а саме до села Новомиколаївка, вул. Перемоги, буд. 19, Сумського району Сумської області та почав там проживати до 12.03.2023, порушивши у такий спосіб правила адміністративного нагляду.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у порушені правил адміністративного нагляду, а саме у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України, тобто «порушення правил адміністративного нагляду».

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

12.05.2023 між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468-472 КПК України, була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вищезазначеною угодою, прокурор та обвинувачений, за участю захисника дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 395 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_3 буде призначено покарання за ст. 395 КК України у виді арешту на строк один місяць.

В угоді про визнання винуватості оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

Позиція сторін. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 , у судовому засіданні заявив, що при укладенні вищезазначеної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України визнав повністю, щиро каявся. Також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, яке, враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

В якості обставин, яка пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Таким чином, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Статтею 65 КК України визначено, що у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Згідно з укладеною угодою, судом враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, дані які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його вік, беззаперечне визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, судом також враховано, що ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває. Узгоджена сторонами міра покарання у виді арешту відповідає санкції ст. 395 КК України.

Покарання, повністю узгоджується з критерієм справедливості, правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Процесуальні витрати, цивільний позов за твердженням прокурора відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку статті 100 КПК України.

Під час судового провадження клопотання від прокурора про обрання запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст. ст. 124, 368, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за № 0000139, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2023 між прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468-472 КПК України за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за статтею 395 Кримінального кодексу України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк один місяць.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні відповідно до постанови дізнавача від 10.05.2023 - особову справу ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1