Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1806/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно в ході проведеного 20.02.2023 року огляду місця події за адресою: м. Херсон, по вул. Чайковська, на зупинці громадського транспорту, а саме: зіп-пакет з речовиною схожою на наркотичну, який поміщено до сейф пакунку НПУ PSP 1267041, який оклеєно ліпкою стрічкою та скріплені підписами учасників слідчої дії.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СД ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000064 від 20.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що вказане майно має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та бути використане як доказ.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якому вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В провадженні СД ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000064 від 20.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2023 до BП №2 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що під час фільтраційних заходів в м. Херсон. по вул. Чайковська, на зупинці громадського транспорту було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для перевірки документів, який мешкає в АДРЕСА_1 , у якого під час поверхневого огляду було виявлено речовину невідомого походження схожу на наркотичну, яку було вилучено в ході ОМП від 20.02.2023 року в період часу з 11:07 по 11:19 за вказаною адресою.

20.02.2023 року під час огляду місця події ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції: зіп-пакет з речовиною схожою на наркотичну, який поміщено до сейф пакунку НІТУ PSP 1267041, який оклеєно ліпкою стрічкою та скріплені підписами учасників слідчої дії.

21.02.2023 постановою дізнавача зазначений предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З урахуванням того, що вилучене під час проведення огляду майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведеного 20.02.2023 року огляду місця події за адресою: м. Херсон, по вул. Чайковська, на зупинці громадського транспорту, а саме: зіп-пакет з речовиною схожою на наркотичну, який поміщено до сейф пакунку НПУ PSP 1267041, який оклеєно ліпкою стрічкою та скріплені підписами учасників слідчої дії.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5