У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.06.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Шибка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, одруженого, працює на власному фермерському господарстві, має базову середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 299, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24 липня 2023 року включно, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання в період часу з 20.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з

використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

підозрюваний: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції з Великоолександрівським районним судом Херсонської області)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 з визначенням розміру застави 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 129 450 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24 липня 2023 року включно, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі Херсонської область, Бериславського району, селища Червоний Маяк, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001344 від 20.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 299, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 299, ч.1 ст. 263-1 КК. Зокрема, він, у першій декаді квітня 2023 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно використовуючи підручні матеріали, самостійно виготовив та обробив частини, деталі та механізми, які в подальшому з`єднав між собою саморобним способом, виготовив вогнепальну зброю, а саме одноствольний гладкоствольний пістолет, придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 12 калібру. Крім того, в середині квітня 2023 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе), після виготовлення ним вогнепальної зброї, переслідуючи прямий злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму поводження зі зброєю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, незаконно виготовлену вогнепальну зброю, а саме одноствольний гладкоствольний пістолет залишив зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим вчинив незаконне зберігання одноствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, без мети збуту. В подальшому 18.04.2023 року, приблизно о 16 год. 00 хвил., ОСОБА_6 , взявши з собою вогнепальну зброю, а саме одноствольний гладкоствольний пістолет, придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 12 калібру та пішов у напрямку вул. Шевченка в с. Червоний Маяк Бериславського району Херсонської області, де здійснив з нього постріл, чим вчинив носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення 19.04.2023 в період часу з 17.21 год. до 18.09 год. в ході огляду місця події, що проводився в Херсонській області Бериславському районі в с. Новорайськ по вул. Соборній, поблизу буд. 32. Крім того, 18.04.2023 року близько 16.00 год., перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_7 , переслідуючи прямий злочинний умисел направлений на жорстоке поводження з тваринами, а саме умертвіння дворової собаки білої масті, власником якої був ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяв до рук саморобним способом виготовлений одноствольний гладкоствольний пістолет, споряджений мисливським патроном 12 калібру, з якого здійснив один постріл в область голови тварини, в результаті чого кулі пройшли через носову порожнину, головний мозок та застряли в м`язах шиї, внаслідок чого остання була смертельно поранена.

24.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 299, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого частково, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, та зазначив, що матеріали справи вказують на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також, що підозрюваний раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування йому не пред`явлено, має постійне місце проживання, працює на власному фермерському господарстві, одружений, має чотирьох дітей та онуків, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, негативні характеристики відсутні, на виклики слідчого та суду з`являється, вважає підозру обґрунтованою та розкаюється у вчиненому, дійшов висновку, що встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку - у вигляді домашнього арешту заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання в період часу з 20.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 299, ч. 1 ст. 263-1 КК України, два з яких є тяжкими, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, два з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни або відмови від раніше наданих показів. Проте, ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, слідчий суддя вважає припущеннями, який не необґрунтовано та не підтверджуються матеріалами провадження, оскільки підозрюваний не судимий, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування не надано, з моменту надання пояснення та після пред`явлення підозри на виклики слідчого з`являється, добровільно прибув до суду, в розшук не оголошувався, вважає підозру обґрунтованою та розкаюється у вчиненому.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею також були враховані відомості щодо особи підозрюваного, а саме, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює на власному фермерському господарстві, одружений, має чотирьох дітей та онуків, має міцні соціальні зв`язки.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неприйнятним, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених та встановлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як домашній арешт для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.06.2023 року, щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: