Справа № 953/1105/23
н/п 1-кс/953/5694/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2023 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 від 15.09.2022,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт на: - металевий предмет, зовні схожий на гільзу 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 1), який поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії; металевий предмет, зовні схожий на гільзу 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 2), який поміщений до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії; 5 металевих предметів, зовні схожих на гільзи 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 3), який поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії, для подальшого проведення відповідних експертних досліджень.

Визначити місце зберігання зазначених предметів в камері збереження речових доказів СУ ГУНП в Харківській області

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 15.09.2022 року до чергової частини Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про те, що на території м. Ізюм, Харківської області, мало місце порушення законів та звичаїв війни з боку військовослужбовців та інших збройних формувань рф, яке полягало у обстрілах вказаної території з невстановленого типу зброї, невстановленого калібру, в результаті яких загинули місцеві мешканці, яких було поховано у лісі, поблизу кладовища, розташованого по вул. Шекспіра, м. Ізюм, Харківської області, який було зареєстровано в ЖЄО за № 4328 від 15.09.2022 року.

Вказане повідомлення було внесено до ЄРДР під № 0000624 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Під час огляду вищевказаної території виявлено 441 місце поховання у вигляді могил.

В період з 16.09.2022 по 23.09.2022 року проведено огляди вищезазначених місць поховань та вилучені трупи осіб, які були там поховані.

В ході досудового розслідування з могили № 319 було вилучено тіло невідомого чоловіка. В результаті збігів ДНК-профілів встановлено, що тіло невідомого чоловіка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.11.2022 під час проведення судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_5 , яке було проведено експертами ХОБСМЕ-2 було виявлено дві кулі. Згідно висновку експерта, судово-медичної експертизи, за № 10-12/2611-С/22 від 09.12.2022, причиною смерті ОСОБА_5 стало інші травми неуточненої ділянки тіла, ушкодження в наслідок воєнних дій, спричинені вогнепальною зброєю.

20.10.2022 було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , який є батьком загиблого ОСОБА_5 . В ході допиту встановлено, що починаючи з 24.02.2022 військові рф вторглися на територію України, після чого розпочалися артобстріли населених пунктів Харківської області, в тому числі і міста Ізюм. З 24.02.2022 він перебував вдома разом з сином ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_5 . Приблизно 22 або 23.03.2022 о 10-00 год., до нього додому прийшли 5 осіб чоловічої статі, у військовій формі, зі зброєю, які мали на собі відповідні знаки окупаційних військ та силою забрали його сина та онука до «штабу». З його слів, їх в той же день відпустили і вони повернулися додому. Зі слів сина ОСОБА_5 , його там допитували та катували. 24.03.2022 року до них знов прийшли 2 чоловіка у військовій формі, зі зброєю, які мали на собі відповідні знаки окупаційних військ та силою забрали його сина ОСОБА_5 . З того часу, він його не бачив.

03.12.2022 надійшов рапорт старшого дізнавача СД ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про те, що в ході відпрацювання деокупованої території Ізюмського району, Харківської області в с. Капитолівка, отримана інформація про військовослужбовців незаконних військових формувань (НВФ) т.з. ЛДНР, які можуть бути причетні до вчинення вбивства ОСОБА_5 . Встановлено, що 09.03.2022 року до окупованого с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області прибули військовослужбовці НВФ ЛДНР, через два дні, після окупації вказаного селища військами рф. Підрозділ військовослужбовців НВФ ЛДНР, в кількості, приблизно, 60 чоловік, займався охороною блокпостів та виконували поліцейські функції у вказаному селищі. Вказані особи залякували місцеве населення, незаконно заволодівали транспортними засобами. Було встановлено командира вказаного підрозділу, що мав позивний «ЛЕВ» - чоловік до 35 років, зріст 165-170 см, худорлявої тілобудови, волосся темне, коротко стрижений, обличчя трохи витягнуте донизу підборіддя трохи видається вперед, мав бороду яка була акуратно підстрижена. Носив формений одяг зеленого кольору (не камуфляж). За інформацією, прибув з м. Луганськ. Був озброєний пістолетом, автомат ніколи не носив. Вів себе визиваючи, залякував місцеве населення, постійно погрожував розправою та розстрілами.

09.02.2023 року, в якості свідка було допитано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 рідного брата ОСОБА_6 . В ході проведення допиту ОСОБА_8 підтвердив свідчення свого брата, а також було встановлено, що 24.03.2022 року, коли з дому забирали його племінника ОСОБА_5 він знаходився біля будинку брата і розмовляв з командиром військовослужбовців, які забирали племінника. В ході допиту ОСОБА_8 описав прикмети командира, які повністю схожі з прикметами командира НВФ ЛДНР з позивним « ОСОБА_9 ». Також ОСОБА_8 вказав, що зазначена особа тримала в руці пістолет Макарова (ПМ) з якого витягувала та вставляла магазин.

09.02.2023 року в якості свідка було допитано ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 . В ході проведення допиту встановлено, що 24.03.2022 військовослужбовці НЗФ ЛДНР, у кількості 4 осіб, в камуфльованій формі та зі зброєю, за допомогою примусу вивезли його до будинку, де мешкав його знайомий на прізвище « ОСОБА_11 », а саме АДРЕСА_3 , де він помітив рюкзак, який, за зовнішнім описом, ідентичний до того, яким користувався ОСОБА_5 та з яким він був гарно знайомий (на рюкзаку ОСОБА_5 малися характерні патчі - шеврони українських військових підрозділів). В подальшому, після допиту, ОСОБА_10 перевели до сусіднього будинку ( АДРЕСА_4 ), в якому мешкав його знайомий ОСОБА_12 , де ОСОБА_10 утримували в підвальному приміщенні, разом з місцевими мешканцями ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Зі слів ОСОБА_10 , його та зазначених осіб виводили з підвалу лише один раз на добу, для природніх потреб, кожного дня їх допитували, крім того він, неодноразово, чув постріли з пістолету з чого зробив висновок, що у військових був пістолет Макарова (ПМ). Крім того, ОСОБА_10 , зазначив, що самого ОСОБА_5 він не бачив та де він знаходився, йому було невідомо.

В ході подальшого проведення досудового розслідування було проведено судово-балістичну експертизу куль, які були вилучені з тіла ОСОБА_5 . Згідно висновку експерта № СЕ-19/121-22/17323-БЛ від 09.02.2023 року встановлено, що надані на дослідження 2 стріляні кулі відносяться до складових елементів спорядження боєприпасів нарізної зброї бойових пістолетних патронів 9х18 ПМ промислового виробництва, призначених для стрільби з нарізної зброї калібру 9 мм із відповідним типорозміром патронника (пістолети «ПМ», «АПС», сімейства «ФОРТ» тощо). Виявлені на даних 2 кулях сліди каналу ствола зброї відповідають загальногруповим (системним) ознакам бойових стандартних самозарядних пістолетів системи Макарова калібру 9 мм промислового виробництва. Кулі придатні для групової та й індивідуальної ідентифікації зброї та відстріляні з одного екземпляру зброї.

17.05.2023 року було встановлено особу командира НЗФ ЛДНР з позивним «ЛЕВ», яким виявився ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , телефон НОМЕР_1 .

13.07.2023 року в якості свідка було допитано старосту с. Капитолівка, Ізюмського району, Харківської області ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , який підтвердив слова ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та вказав, що неодноразово бачив командира НЗФ ЛДНР з позивним «ЛЕВ» в с. Капитолівка. Також він вказав, що вказаний командир та його «штаб» до 28.03.2022 року розташовувалися в буд. АДРЕСА_7 , 14, АДРЕСА_3 , а після обстрілу зі сторони ЗСУ вказаних будинків, перемістилися за адресою: АДРЕСА_8 , де і знаходилися до кінці травня початку червня 2022 року. Крім того ОСОБА_17 вказав, що «ЛЕВ» був озброєний пістолетом Макарова (ПМ), який носив в кобурі, автоматичної зброї у нього він ніколи не бачив. Інші військовослужбовці були озброєні автоматами Калашникова і іншої зброї (пістолетів) ОСОБА_17 у них він не бачив. В ході проведення впізнання по фотографії, свідок ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_16 як командира НЗФ ЛДНР з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».

Таким чином, встановлено, що особою, яка могла скоїти вбивство ОСОБА_5 , може бути ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , телефон НОМЕР_1 .

В ході проведення подальшого досудового розслідування встановлено, що при перебуванні ОСОБА_16 та інших невстановлених осіб з числа підлеглих йому військовослужбовців НЗФ ЛДНР, в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_7 , вказані особи робили постріли з пістолету Макарова (ПМ), а тому, у вказаному домоволодінні могли залишитися кулі, які за ознаками, можуть співпадати з кулями, які вилучені з тіла ОСОБА_5 , а також гільзи від патронів 9х18, які також можливо використовувати для ідентифікації зброї, з якої могло бути скоєно вбивство ОСОБА_5 . При проведенні перевірки за вказаною адресою встановлено, що власники домоволодіння в с. Капитолівка відсутні, а перебувають в евакуації за кордоном України.

20.07.2023 орган досудового розслідування звернувся з клопотанням до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а також речових доказів у вигляді куль та гільз, які були використані в пістолеті ПМ інших вилучених із цивільного обігу речовин та предметів, інших предметів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

20.07.2023 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 .

24.07.2023 в період часу з 10 год. 17 хв. до 11 год. 22 хв., на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 20.07.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 . Під час обшуку виявлено та вилучено наступне: металевий предмет, зовні схожий на гільзу 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 1), який поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії; металевий предмет, зовні схожий на гільзу 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 2), який поміщений до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії; 5 металевих предметів, зовні схожих на гільзи 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 3), який поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії.

Вилучені в ході зазначеного обшуку предмети, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Згідно з отриманими під час досудового розслідування даними, зазначені речі були використані військовослужбовцями НВФ ЛДНР, під час перебування за вказаною адресою, в період окупації вказаного селища, необхідні для проведення відповідних експертних досліджень та містять відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

2. Позиції учасників у судовому засіданні

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати клопотання за його відсутністю.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, слідчий суддя, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою, у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Таким чином, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку слідчого судді, клопотання можливо розглянути по суті і у відсутності сторони кримінального провадження, яка подала клопотання.

У судове засідання володільці майна, належним чином у передбаченому ст. 135, ч. 1 ст. 172 КПК України порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися.

Зважаючи на викладене, а також виходячи зі встановлених ч. 1 ст. 172 КПК України строків та засад їх розумності, передбачених ст. 28 КПК України, слідчим суддею визнано можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності володільців майна на підставі наданих сторонами матеріалів.

При цьому, слідчий суддя керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно яких, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені статтями 131 та 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів .

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 цього Кодексу слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173).

Матеріали клопотання свідчать, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 від 15.09.2022 за ч. 2 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням здійснюється Харківською обласною прокуратурою.

20.07.2023 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 .

24.07.2023 в період часу з 10 год. 17 хв. до 11 год. 22 хв., на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 від 20.07.2023 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 . Під час обшуку виявлено та вилучено певні речі.

Вилучені предмети оглянуто протоколом огляду предметів та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні заступника начальника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт, на

- металевий предмет, зовні схожий на гільзу 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 1), який поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії;

- металевий предмет, зовні схожий на гільзу 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 2), який поміщений до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії;

- 5 металевих предметів, зовні схожих на гільзи 9 мм з маркуванням 38 89 (об`єкт № 3), який поміщено до паперового конверту з підписами учасників слідчої дії,

для подальшого проведення відповідних експертних досліджень.

Визначити місце зберігання зазначених предметів в камері збереження речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя - ОСОБА_1