Справа № 732/253/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/566/23
Категорія - ч.3 ст.286-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000399 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.286-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання вироку суду.

Зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 30 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року.

Застосовано щодо ОСОБА_10 , до набрання вироком законної сили, але не довше двох місяців з моменту проголошення вироку, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання, роботи (служби).

Скасовано арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.12.2022 на автомобіль марки ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 5285,84 грн процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 30.11.2022 військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21124, р.н. НОМЕР_2 , з технічними несправностями у вигляді: відсутності достатнього для роботи робочої гальмівної системи рівня робочої рідини в бачку живлення робочої гальмівної системи; наявності повітря у трубопроводах контуру переднє ліве - заднє праве колеса; руйнації кріплення регулятору тиску рідини у гальмівних механізмах задніх коліс до кузова; зміни підключення трубок трубопроводів контуру переднє праве - заднє ліве колесо, які з`єднують регулятор тиску рідини з робочою гальмівною системою, що виникли до події дорожньо-транспортної пригоди та могли бути виявлені водієм шляхом самостійного проведення відповідного огляду та перевірки робочої гальмівної системи у відповідності до нормативно-технічної документації підприємства виробника, рухався автодорогою «Чернігів-Городня-Сеньківка», у напрямку від м. Городні до м. Чернігова.

Рухаючись у вказаному напрямку, приблизно о 03 год. 25 хв., ОСОБА_10 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, не виконав вимоги дорожніх знаків 3.29 розділу 33 ПДР - обмеження максимальної швидкості руху 20 км/год., 10 км/год., в порушення п. 12.3 ПДР, при виникненні перешкоди для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості для безпечного об`їзду перешкоди, у результаті чого приблизно на 39 км + 400 м вказаної автодороги, біля м. Городня, Чернігівської області, здійснив наїзд на бетонні блоки блокпосту.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 21124, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та мають прямий причинний зв`язок із настанням його смерті на місці пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 21124, р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 порушив вимоги п. 2.3 «б», п. 2.9 «а», п. 12.3, дорожніх знаків 3.29 розділу 33 Правил дорожнього руху, що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її наслідками, які настали.

Обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_9 подали спільну апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, просили змінити вирок суду першої інстанції та призначити ОСОБА_10 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу. Послались на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Вказали на те, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , відсутність претензій з боку потерпілих.

Не погодившись із рішенням суду, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, аналогічні за змістом, в яких просили змінити вирок місцевого суду та призначити ОСОБА_10 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу. Доводи апеляційних скарг потерпілих аналогічні доводам апеляційної скарги сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника, потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі стороною захисту та потерпілими не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Призначаючи ОСОБА_10 міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення; дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, двічі протягом 2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання та місцем проходження служби характеризується позитивно; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення вперше, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди; відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.286-1 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_10 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, створивши серйозну загрозу життю і здоров`ю для його учасників. Протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді загибелі одного потерпілого та отримання тяжких тілесних ушкоджень іншим потерпілим, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Тому призначене ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, визначене судом першої інстанції, з урахуванням обставин, які бралися ним до уваги при його призначенні, не становить «особистого надмірного тягаря для особи», адже воно відповідає справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Отже, всі обставини, на які посилаються апелянти, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_10 покарання враховані, тому доводи про суворість покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту та потерпілих.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 02 травня 2023 року щодо ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4