Справа №295/5929/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000144 від 11.05.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_4 від 29.12.2016, та тимчасово позбавити власників та користувачів, можливості відчужувати розпоряджатися та використовувати, вищевказане майно.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав.

Власник майна в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на майно.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вказане посвідчення. В судовому засідннні пояснив, що клопотання подано неуповноваженою особою всупереч вимог ст. 64-2 КПК України, органом досудового розслідування було незаконно затримано ОСОБА_4 , доказів підробки посвідчення матеріали клопотання не містять. Крім цього пояснив, що долучений до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР не є документом, що підтверджує повноваження дізнавача, прокурора, до клопотання не долучено постанов про призначення групи дізнавачів, прокурорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП №1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 11.05.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.05.2023 о 15 год. 17 хв. до ВП № 1 надійшло повідомлення про те, що за адресою: с. Троянів, Житомирського району було зупинено працівниками поліції трактор під керуванням ОСОБА_4 , який на закону вимогу надав посвідчення тракториста-машиніста, в ході перевірки якого виявлено ознаки підробки даного посвідчення.

В подальшому, в період часу з 17 години 35 хвилин 11.05.2023 по 18 годину 10 хвилин 11.05.2023, під час затримання гр. ОСОБА_4 , а саме на вулиці Центральна, с. Троянів, Житомирського району, Житомирської області, було вилучено посвідчення тракториста-машиніста, яке видане на ім`я останнього від 29.12.2016 серії НОМЕР_1 та поміщено до спецпакету WAR1014294, який відповідно підписано, засвідчено підписами понятих, запаковано та вилучено до ВП №1 ЖРУП.

Постановою про визнання предмету речовим доказом від 11.05.2023 року вищевказане посвідчення було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000144 від 11.05.2023 року.

За частиною 1 ст. 131, ч. 4 ст. 132 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, де вирішення питання про застосування заходів його забезпечення зобов`язує враховувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Зазначені приписи повною мірою поширюють свою дію на вирішення питання стосовно накладення арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає, що посилання адвоката на порушення дізнавачем порядку звернення з вказаним клопотанням, оскільки з огляду на положення ст. 64-2 КПК України тільки прокурор може звертатися до суду з таким клопотанням, є хибними.

Оскільки відповідно до ч.2 ст. 64-2 КПК України особа набуває статусу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим зазначені положення регламентують лише набуття особою відповідного статусу в кримінальному провадженні. Однак процесуальні положення вирішення питання в тому числі і щодо арешту майна, належного третій особі, регламентуються нормами КПК України, що містяться в главі 17.

Крім того, посилання адвоката на відсутність постанови про визначення групи прокурорів, дізнавачів, як на підставу відмови у задоволенні клопотання, слідчий суддя оцінює критично. Частиною 7 ст. 132 КПК України чітко визначено, що до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Разом з цим, слід зазначити, що відповідно до ст. 84 КПК доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Відповідно до цього докази це єдність фактичних даних (даних про факти) та їх процесуальних джерел. Фактичні дані це не факти об`єктивної дійсності, відомості про них, що утворюють зміст доказів, за допомогою яких встановлюються факти і обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Збирання доказів, у тому числі й речових, відбувається через інститут слідчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно зазначити, що посвідчення тракториста-машиніста як речовий доказ був отриманий шляхом проведення слідчої дії. Оскільки речові докази є джерелом отримання інформації, то для її безпосереднього отримання слід здійснити ряд процесуальних дій (огляд, експертизу та ін.).

Слідчий суддя зауважує, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.

З огляду на завдання арешту майна, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини слідчий суддя вважає, що зазначене в клопотанні майно підпадає під ознаки майна, передбаченого статтею 98 КПК України. У зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що майно, на яке дізнавач просить накласти арешт, відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні.

З огляду на завдання арешту майна, а також з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що вказане посвідчення тракториста -машиніста є речовим доказом у кримінальному провадженні і могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, зокрема, проведення експертиз, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 від 29.12.2016, яке було вилучено в ході затримання від 11.05.2023р.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника, користувачів, можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-00 год. 17.05.2023 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1