Справа № 699/531/23
Номер провадження № 1-кс/699/161/23
УХВАЛА

щодо арешту майна

29.05.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

29.05.2023 до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області звернувся з клопотанням заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 26.05.2023 до чергової частини відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області по лінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 26.05.2023 о 12 годині 53 хвилини, біля магазину «Свій до свого по своє», що розташований в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Чорновола, 2, ОСОБА_8 з внутрішнього карману піджака відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн та банківською карткою АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , після чого попрямував у невідомому напрямку.

Відомості про дану подію 26.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану;

26.05.2023 року до чергової частини відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт слідчого про те, що в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000233 від 26.05.2023 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що 26.05.2023 о 12 годині 53 хвилини, біля магазину «Свій до свого по своє», що розташований в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Чорновола, 2, ОСОБА_8 з внутрішнього карману піджака відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн., та банківською карткою АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , після чого попрямував у невідомому напрямку. 26.05.2023 року в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 під час особистого обшуку в останнього було виявлено та вилучено банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 . Оскільки банківська картка АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 є офіційним документом ОСОБА_7 , що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якої держатель якого останній здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом - банком, відповідно в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Відомості про дану подію 26.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме викрадення офіційних документів з корисливих мотивів.

26.05.2023 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 26.05.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та №0000233 від 26.05.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України об`єднано в одне провадження за №0000233.

26.05.2023 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено кофту рожевого кольору без написів, шорти джинсові, шльопанці «В`єтнамки» коричневого кольору, окуляри чорного кольору затемнені, які поміщено до с/п №7014378, картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_2 жовтого кольору, яка поміщена до с/п №7052877.

Таким чином, вилучене майно набуло статусу тимчасово вилученого майна, вилучення якого відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України може здійснюватися шляхом огляду, обшуку.

Вказане майно визнано речовими доказами згідно постанови заступника начальника СВ ОСОБА_6 від 26.05.2023 року.

На даний час виникла необхідність накладення арешту на вказане майно, оскільки в подальшому може бути використане як доказ фактів чи обставин у зазначеному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала дане клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання.

Перевіривши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання повністю виходячи з наступного.

Згідно рапорту 26.05.2023 о 14 год 59 хв надійшло повідомлення від ОСОБА_7 зі служби 102, про те, що 26.05.2023 о 14 год 58 хв за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 відкрито заволодів коштами 200 грн, які були в паспорті, пішов у невідомому напрямку (а.с.8).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 убачається, що 26.05.2022 року до відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області по лінії «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що 26.05.2023 о 12 год 53 хв, біля магазину «Свій до свого по своє», що розташований в м.Корсуні-Шевченківському по вул.Чорновола, 2 ОСОБА_8 з внутрішнього карману піджака відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн та банківською карткою АТ «Ощадбанк», після чого попрямував у невідомому напрямку. Крім цього, 26.05.2023 до чергової частини відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт слідчого про те, що в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000233 від 26.05.2023 було допитано в якості потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 26.05.2023 о 12 год 53 хв, біля магазину «Свій до свого по своє», що розташований в м.Корсуні-Шевченківському по вул.Чорновола, 2 ОСОБА_8 з внутрішнього карману піджака відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 200 грн, банківською карткою АТ «Ощадбанк», після чого попрямував у невідомому напрямку. 26.05.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та під час особистого обшуку в останнього було вилучено банківську картку АТ «Ощадбанк», яка є офіційним документом, тому відповідно в діях ОСОБА_5 убачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України (а.с.5).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 26.05.2023 ОСОБА_7 повідомив, що 26.05.2023 близько 12 год 55 хв ОСОБА_5 відкрито заволодів його паспортом, грошима в сумі 200 грн та банківською карткою, які були у його кишені. Паспорт він повернув, а гроші і банківську картку не повернув (а.с.9-10).

В ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_7 про обставини вчинення кримінального правопорушення (а.с.11-12).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2023 року, потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу, що на фото №4, яким є ОСОБА_5 (а.с.14).

26.05.2023 о 17 год 50 хв затримано ОСОБА_5 , в ході його обшуку було виявлено та вилучено: кофту рожевого кольору без написів, шорти джинсові, шльопанці «В`єтнамки» коричневого кольору, окуляри чорного кольору затемнені, картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 жовтого кольору, мобільний телефон «Nokia» чорного кольору.

26.05.2023 постановою заступника начальника СВ ОСОБА_6 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000233 кофту рожевого кольору без написів, шорти джинсові, шльопанці «В`єтнамки» коричневого кольору, окуляри чорного кольору затемнені, картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 жовтого кольору. Мобільний телефон «Nokia» чорного кольору повернуто під розписку власнику (а.с.18-19).

26.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (а.с.20-21).

У відповідності до положень ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Строк подання до суду клопотання про арешт майна, що передбачений ч.5 ст.171 КПК України, не порушено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчим суддею з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, зазначено, що критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах Рисовський проти України від 20.10.2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04) , Кривенький проти України від 16.02.2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07).

Матеріали клопотання містять відомості про те, що вищевказане майно було визнане речовим доказом, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання та накладення арешту на кофту рожевого кольору без написів, шорти джинсові, шльопанці «В`єтнамки» коричневого кольору, окуляри чорного кольору затемнені, картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 жовтого кольору, шляхом заборони користування та розпорядження ним до його скасування в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Суд уважає необхідним місцем зберігання арештованого майна визначити кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 172-173, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на кофту рожевого кольору без написів, шорти джинсові, шльопанці «В`єтнамки» коричневого кольору, окуляри чорного кольору затемнені, картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 жовтого кольору, шляхом заборони користування та розпорядження ним до його скасування в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Місцем зберігання визначити кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1