справа № 489/2817/20
провадження №1-кп/489/298/23
УХВАЛА

про проведення судового засідання

в порядку відеоконференції

18 вересня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:

19.09.2023 від обвинуваченого ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій просить здійснювати дистанційний розгляд кримінального провадження в режимі відеоконференції через систему Електронний суд, так як через воєнну агресію російської федерації та введення в Україні воєнного стану разом із родиною, дружиною та чотирма дітьми, для безпеки змушений був покинути постійне місце мешкання в м.Миколаєві та виїхати за межі України до Португалії, в якій знайшов прихисток та оформив відповідні документи як біженець, де мешкає на теперішній час.

Відповідно до ч. 7 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження (ч. 2 ст.336 КПК України).

Дистанційне судове провадження згідно з правилами ст. 336 КПК України може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду (ч. 9 ст. 336 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 336 КПК України застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Частина 4 ст. 336 КПК України передбачає що, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення (ч.5ст.336 КПК України).

Таким чином, ст. 336 КПК України покладає на уповноважену особу суду, який ухвалив рішення про здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції, обов`язок вручити особі, яка братиме участь у судовому засіданні дистанційно, пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання, або на підставі ухвали суду доручити здійснити відповідні дії суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа.

Відповідні обставини свідчать про те, що ст. 336 КПК України передбачає можливість проведення судового засідання в дистанційному режимі відеоконференції між судом, який ухвалив рішення про здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції, та судом, на території юрисдикції якого перебуває особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, та якому ухвалою суду доручено здійснення дій, передбачених ч.4ст.336 КПК України.

В листі Верховного Суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22, надано рекомендації судам щодо надання дозволу на участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів через неможливість участі цієї особи у судовому розгляді через об`єктивні виключні обставини, пов`язані з введенням воєнного стану.

Таким чином, актуальна судова практика допускає участь особи в судовому засіданні з використанням власних технічних засобів. Однак, це прямо не передбачено законом, проте суд може дозволити такий формат участі з урахуванням конкретних обставин, в яких перебуває учасник кримінального провадження.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про проведення судового засідання в дистанційному режимі з використанням власних технічних засобів має надати суду обґрунтування існування таких виключних обставин, у яких перебуває така особа, які унеможливлюють її прибуття до суду та які свідчать про можливість участі особи в судовому засіданні лише з використанням власних технічних засобів, зокрема через приєднання до системи Електронний суд.

Як вбачається із заяви, обвинувачений не може прибути особисто в судове засідання, оскільки через військову агресію російської федерації та введення в Україні воєнного стану, для забезпечення своє ї безпеки та своєї сім`ї, вимушений був виїхати за межі України і на теперішній час проживає в Португалії, де отримав статус біженця.

Наведені в заяві обставини підтверджуються, доданими до заява захисника ОСОБА_5 від 20.07.2023 копіями свідоцтв про одруження та народження дітей; посвідкою НОМЕР_1 проте, що ОСОБА_3 користується пільгами, передбаченими законодавством для багатодітних сімей; копією закордонного паспорту № НОМЕР_2 з відміткою про перетин ОСОБА_3 державного кордону та в`їзд до Республіки Португалія 27.02.22; Сертифікатом про надання дозволу на проживання на підставі статусу тимчасового захисту, виданого 01.02.2023, строком дії до 01.02.2024.

Таким чином, обвинуваченим доведено про існування об`єктивних обставин неможливості його безпосередньої участі в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 336, 372 КПК України, суд

постановив:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів задовольнити.

Розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 здійснювати за участю обвинуваченого в режимі відеоконференції, в порядку передбаченому ст. 336 КПК.

Забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів через підключення до системи Електронний суд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1