Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2023

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0001376 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20 серпня 2008 року та Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29 липня 2010 року, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання, з метою збуту психотропних речовин та наркотичних засобів у особливо великих розмірах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.

Так, у невстановлений час та невстановленому місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин та наркотичних засобів у особливо великих розмірах.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на збут особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах та особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, ОСОБА_8 , за невстановлених обставин, у невстановленої особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту психотропні речовини та наркотичні засоби у особливо великих розмірах та залишив їх зберігати за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту третім особам до 27 липня 2021 року.

В подальшому, 27 липня 2021 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, за адресою: Київ, вул. Світлицького, 28, працівниками поліції виявлено ОСОБА_8 та в ході особистого обшуку останнього виявлено та вилучено крафт-пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, прозорий полімерний пакет, який містив збиту в грудки порошкоподібну речовину бежевого кольору та прозорий полімерний пакет, який містив порошкоподібну речовину білого кольору, які останній зберігав з метою подальшого збуту.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/36132-НЗПРАП від 28 липня 2021 року, надана на дослідження кристалоподібна речовина, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС, маса якої становить 6,516 г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/36286-НЗПРАП від 30 серпня 2021 року, у наданих на дослідження збитій в грудки порошкоподібній речовині бежевого кольору та порошкоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін.

Маса амфетаміну в речовинах становить відповідно 15,252 г та 13,654г.

Загальна маса амфетаміну в речовинах складає 28,906 г.

Крім цього, 27 липня 2021 року в період часу з 20:13 год. 21:41 год., за адресою: АДРЕСА_2 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет, всередині якого містилась таблетована речовина жовто-зеленого кольору. Таблетована речовина фігурної форми з роздільною рискою з однієї сторони і з тисненням логотипу «Ducati»; прозорий полімерний пакет з пазовим замком, всередині якого містилась таблетована речовина жовто-зеленого кольору. Таблетована речовина фігурної форми з роздільною рискою з однієї сторони і з тисненням логотипу «Ducati»; прозорий полімерний пакет з пазовим замком, всередині якого містилась кристалічна речовина в грудках зеленого кольору; прозорий полімерний пакет з пазовим замком, всередині якого містились фрагменти таблетованої речовини синього кольору; прозорий полімерний пакет з пазовим замком, всередині якого містились фрагменти таблетованої речовини світло-коричневого кольору; прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, в якому знаходиться різнокольоровий папір, який перфорацією поділено на 155 квадратів «марок» та одного окремого квадратика «марки»; безбарвний полімерний пакет, в якому містилась речовина рослинного походження; безбарвний полімерний пакет, в якому містилась речовина рослинного походження; безбарвний полімерний пакет з пазовим замком, в якому містилась подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору; полімерний пакет білого кольору з написами та малюнками, в якому містилась подрібнена речовина рослинного походження зелено кольору; безбарвний полімерний пакет, в якому містилась речовина білого кольору, у вигляді суміші грудок різного розміру та порошку; полімерний стакан білого кольору, на поверхні якого присутні нашарування речовини білого кольору; металеву ложку, на поверхні якої присутні нашарування речовини білого кольору; полімерну ложку, на поверхні якої присутні нашарування речовини білого кольору; полімерний пакет, в середині якого містилась грудковата речовина бежевого кольору.

Згідно з висновком експерта № СЕ-129-130/5 від 30 вересня 2021 року, надані на дослідження таблетовані речовини жовто-зеленого кольору, фрагменти таблетованої речовини синього кольору та фрагменти таблетованої речовини світло-коричневого кольору у своєму складі містять МДМА (3,4-метилдіокиметамфетамін).

Надана на дослідження кристалічна речовина зеленого кольору у своєму складі містять PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

МДМА (3,4-метилдіокиметамфетамін) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Маса МДМА в таблетованій речовині жовто-зеленого кольору становить 105,950 г;

Маса МДМА в таблетованій речовині жовто-зеленого кольору становить 12,779 г;

Маса МДМА в таблетованій речовині синього кольору становить 0,716г;

Маса МДМА в таблетованій речовині світло-коричневого кольору становить 1,992 г;

Загальна маса МДМА складає 121,437 г.

Маса PVP в кристалічній речовині зеленого кольору становить 8,773 г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-127-128/5 від 05 жовтня 2021 року, наданий на дослідження різнокольоровий папір (156 марок) містить у своєму складі ЛСД.

ЛСД є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Маса ЛСД в наданому на дослідження різнокольоровому папері (156 «марок») становить 0,0040г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-133-134/5 від 08 жовтня 2021 року, речовини рослинного походження являють собою висушені плодові тіла грибів, що містять псилоцин. Плодове тіло (будь-яка частина) будь-якого виду грибів, що містить псилоцин, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Речовини рослинного походження є канабісом. Канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Маса плодові тіла грибів, що містять псилоцин, в перерахунку на суху речовину становить: 51,221г; 124,123г та 210,171г.

Загальна маса плодових тіл грибів, що містять псилоцин складає 385,515г.

Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить: 3,537г та 11,262г.

Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 14,799г.

Згідно висновку експерта № СЕ-123-124/5 від 30 вересня 2021 року, надані на дослідження речовини білого кольору у своєму складі містять амфетамін. Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Маса амфетаміну становить: 349,784 г та 0,0009г.

Загальна маса амфетаміну в зазначених речовинах складає 349,793 г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-125-126/5 від 30 вересня 2021 року, в складі наданої на дослідження речовини бежевого кольору міститься амфетамін. Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Маса амфетаміну в наданій на дослідження речовині становить: 428,10г.

Надані на дослідження об`єкти, а саме: порошкоподібна речовина світло-коричневого кольору, порошкоподібні речовини в грудках білого кольору, у своєму складі містять PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Надані на дослідження порошкоподібні речовини в грудках світло- коричневого кольору, у своєму складі містять амфетамін ((+)-а-метилфенетиламін.

Надані на дослідження кристалічні речовини світло-коричневого кольору, у своєму складі містять 4-ММС (4-метилметкатинон).

PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Амфетамін с психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

4-ММС є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Маса PVP в порошкоподібній речовині становить 2,334 г.

Маса амфетаміну в порошкоподібній речовині становить 3,215 г.

Маса 4-ММС в кристалічній речовині становить 3,245 г.

Маcа 4-ММС в кристалічній речовині становить 280,591 г.

Загальна маса 4-ММС, що міститься в об`єктах складає 283,836 г.

4-ММС, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 „Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів", „Списком №2 особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено" в „Таблиці І", є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Наказу № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено що до 0,15 г 4-ММС, є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г., є великим розміром, 15,0 і більше , є особливо великим розміром.

Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ» є психотропною речовиною.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України, „Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188" встановлено що до 0,15 г. амфетаміну, є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г., є великим розміром, 15,0 і більше, є особливо великим розміром.

МДМА (3,4-метилдіоксиметамфетамін) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 „Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів", „Списком №2 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено" в „Таблиці І", є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Наказу № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено що до 0,15 г. МДМА (3,4-метилдіоксиметамфетамін), є невеликим розміром, від 1,5 г до 15,0 г., є великим розміром, 15,0 г і більше , є особливо великим розміром.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №2 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Наказу № 280 від 15 травня 2015 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено що до 0,15 г. PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г., є великим розміром, 20,0 і більше, є особливо великим розміром.

Плодове тіло грибів, що містить псилоцин і псилоцибін згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №2 особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Наказу № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено що до 0,5 г. плодових тіл грибів, що містить псилоцин і псилоцибін, є невеликим розміром, від 5 г до 50 г., є великим розміром, 50 г і більше , є особливо великим розміром.

Канабіс згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечними наркотичними засобами.

Згідно Наказу № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено що до 5,0 г. канабісу, є невеликим розміром, від 500,0 до 2500,0 г., є великим розміром, 2500,0 і більше , є особливо великим розміром.

(+)-Лізергід (ЛСД, ЛСД-25) згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Списком №2 особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Наказу № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України, «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 року № 188» встановлено що до 0,00001г (+)-лізергід (ЛСД, ЛСД-25), є невеликим розміром, від 0,001 г до 0,01 г, є великим розміром, 0,01 г і більше, є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою збуту, в особливо великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та пояснив, що по вул. Світлицького він свого часу винаймав квартиру АДРЕСА_3 - з листопада 2020 року за 6000 гривень. Вийшовши того дня з парадного, завернувши за ріг, був затриманий працівниками поліції, які провели його обшук та при цьому виявили заборонені речовини. Затриманий він був приблизно о 15.00 год., а адвокатом він забезпечений орієнтовно через 2-3 год.

Обвинувачений також повідомив суду, що в квітні 2021 року він зустрів свого старого знайомого на ім`я ОСОБА_9 , з яким свого часу навчався у Варшаві. ОСОБА_9 йому повідомив, що збирається винайняти житло. Тому він запропонував йому пожити в квартирі, яку він ( ОСОБА_8 ) винаймав, оскільки там він вже проживати не мав наміру. Оскільки ОСОБА_9 не хотів офіційно оформляти документи, так як квартира йому була потрібна лише на пару місяців, вони вирішили, що він просто буде жити в квартирі, яку винаймав він (обвинувачений). Він надав ключі від квартири ОСОБА_9 і в подальшому саме ОСОБА_9 там проживав. ОСОБА_10 до відома вони не ставили. Коли потрібно було передавати кошти за оренду квартири, він приходив на квартиру, туди приходила ОСОБА_11 і він їй віддавав гроші; ОСОБА_9 при цьому квартиру залишав на цей час. Прізвища ОСОБА_9 він не знає, будь-яких контактів з ним встановити йому не вдалося. Він з ОСОБА_9 зв`язувався лише в Telegram.

В квітні 2021 року він повідомив ОСОБА_9 , що планує їхати до м. Одеса і йому потрібні якісь речовини, які б допомогли йому мати гарний настрій. Про те, що ОСОБА_9 має певне відношення до наркотиків, йому було відомо. Оскільки він планував їхати на місяць, ОСОБА_9 погодився продати йому речовину у великій кількості для власного вживання. Він того дня прийшов до ОСОБА_9 і придбав в нього амфетамін. Він вийшов з квартири, зайшов за ріг і був затриманий працівниками поліції. Коли він бував в квартирі, коли там проживав ОСОБА_9 , бачив банки з автомобільною пастою. ОСОБА_9 пояснював, що на ОЛХ він купує та продає цю пасту.

Стосовно надходження на його рахунок періодично певної суми коштів, обвинувачений повідомив суду, що він займався торгівлею криптовалюти. На той час для формування електронного гаманця не була потрібна авторизація з наданням особистих даних, тому він зареєструвався на біржі і для підтвердження ним було використано телефон та email. В подальшому, коли він отримував певні кошти, він ці кошти перераховував на рахунок певної компанії (яка територіально знаходилася на вулиці Саксаганського в Києві), яка за певний відсоток ці кошти потім для нього переводила в готівку. Готівку в подальшому він через термінал вносив на свою карту. Після того як його затримали, в нього було вилучено телефон та в подальшому він до нього доступу не мав, та, відповідно, не міг отримати доступ до електронного гаманця. Як наслідок - він не міг надати інформацію про те, що він ці кошти отримував саме таким чином. Своєму адвокату ОСОБА_6 він про це повідомляв, так само як і повідомляв про чоловіка на ім`я ОСОБА_9 . Sim-карту він не відновлював, оскільки в тому не було потреби.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ст. 95 КПК України суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Свідки обвинувачення допитані з дотриманням положень ст. 352 КПК України, приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів. Сторонам кримінального провадження забезпечена можливість безпосереднього допиту свідків під час судового розгляду з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності.

ОСОБА_11 дала суду показання, що вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яку здавала в оренду. Того дня за нею заїхали працівники поліції та запропонували надати доступ до квартири, в якій в подальшому було проведено обшук. Квартиру в оренду вона здавала ОСОБА_8 . Договір з ним офіційно був укладений до 03 травня 2021 року, в подальшому ОСОБА_8 винаймав квартиру за усною домовленістю. Після 03 травня 2021 року він продовжував сплачувати оренду готівкою, за якою вона приходила. За липень 2021 року оплата була здійснена. Під час обшуку в квартирі були банки з автопастою, які вона бачила приблизно за 2 місяці до проведення обшуку. ОСОБА_8 їй на те повідомив, що зараз карантин, тому він буде якось заробляти гроші. Інших осіб в квартирі вона не бачила. З першого місяця оренди зрозуміла, що ОСОБА_8 в квартирі не проживає, оскільки він практично не користувався електроенергією, в квартирі речей майже ніяких не було.

Свідок ОСОБА_16 повідомив суду, що він був понятим при затриманні ОСОБА_8 та вилученні в нього певних речей. Під час затримання ОСОБА_8 нічого не повідомив з приводу речовин, які були в нього (порошкоподібна речовина білого кольору); речовина була поміщена до коробки, в якій зазвичай зберігається паста для автомобілістів. Події відбувалися в Києві по вул. Світлицького. Права та обов`язки ОСОБА_8 були роз`яснені, протокол заповнений, прочитаний в голос, всі графи були заповнені.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомив, що йому працівники поліції по вул. Світлицького в Києві запропонували бути понятим. На службовому автомобілі знаходилися чорні коробки для хімії. Було проведено огляд ОСОБА_8 , а в середині баночок були пакетики з якимись камінчиками. У ОСОБА_8 було вилучено гроші, ложка, документи та інші речі.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показань свідків, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими, з урахуванням позицій учасників судового провадження, письмовими доказами:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27 липня 2021 року /з доданим до нього відеозаписом/, відповідно до якого 27 липня 2021 року о 15.05 год. було затримано ОСОБА_8 ; під час затримання ОСОБА_8 було проведено обшук та вилучено певні речі, зокрема, три паперові коробки з написом «Доставка майбутнього», три пластикові банки за написом «Автопаста», з коробок було вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, кам`яноподібну речовину, крислатічну речовину, грошові кошти, мобільні телефони марки «Айфон 11», «Айфон 8» /т. 1, а.с. 77-84/; даний відеозапис досліджено в судовому засіданні;

- договором оренди житлового приміщення, укладеного між ОСОБА_20 та ОСОБА_8 03 листопада 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_8 винаймав квартиру АДРЕСА_4 ; строк дії договору - до 03 травня 2021 року /т. 1, а.с. 88/; з показань, наданих свідком ОСОБА_20 , вбачається, що договір в подальшому було продовжено усно, проти чого не заперечував і ОСОБА_8 ;

- даними, викладеними в протоколі обшуку /з доданим CD-диском/; обшук проведено 27 липня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 ; під час обшуку було виявлено та вилучено: два поліетиленових пакети, кожен з яких містить висушені плодові тіла грибів; два поліетиленових пакети, кожен з яких містить пігулки жовтого кольору; два поліетиленових пакети, кожен з яких містить речовину рослинного походження; три поліетиленових пакети, кожен з яких містить пошкоджені пігулки; електронні ваги; пластиковий стакан з нашаруванням та дві ложки (пластикова та металева) з нашаруванням; поліетиленовий пакет з клаптиками паперу, на яких наявні візерунки; 24 поліетиленові пакети, кожен з яких містить кристалічну речовину невідомого походження; п`ять листів А4 з наліпками; дев`ять поліетиленових пакетів, кожен з яких містить поліетиленові пакети та сім рулонів ізоленти; оригінал та копія договору оренди; принтер та шість рулонів клейкої стрічки (для чеків) до нього; електронні ваги «ДНЕПРОВЕС»; ноутбук Lenovo s/n СВ06946143 та зарядний пристрій до нього; поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною; речовину коричневого кольору квадратної форми обмотаною фольгою; поліетиленовий пакет, в якому міститься круглої форма речовина коричневого кольору та поліетиленовий пакет, в якому міститься квадратної форми речовина коричневого кольору; поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору; один поліетиленовий пакет з речовиною (кристалічного) світлого кольору; поліетиленовий пакет з кам`янистою речовиною світлого кольору; 4 коробки, в яких містяться 8 рулонів поліетиленової упаковки та апарат для запаювання поліетилену /т. 1, а.с. 89-97/; CD-диск оглянутий в судовому засіданні; обшук було проведено на підставі постанови про проведення невідкладної слідчої дії - обшук житла чи іншого володіння особи від 27 липня 2021 року, прийнятої слідчим СВ Подільського УП ГУПН у м. Києві ОСОБА_33 /т. 1, а.с. 87/; 27 липня 2021 року ОСОБА_20 як власник квартири надала добровільну згоду на обшук квартири /т. 1, а.с. 86/; таку згоду надавав також і ОСОБА_8 /т. 1, а.с. 85/; як повідомив ОСОБА_8 в судовому засіданні, в його заяві на обшук вказана квартира АДРЕСА_5 , хоча фактично згода була надана на квартиру, яку він винаймав; 30 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду було легалізовано проведений обшук /т. 1, а.с. 98-101/;

-даними, які містяться на оптичному носієві інформації, з якого вбачається рух коштів по картковому рахунку банку № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_8 в АТ «УніверсалБанк»; тимчасовий доступ до речей і документів було отримано на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року, яка була реалізована 27 вересня 2021 року /т. 1, а.с. 224-234/;

- протоколом огляду від 28 липня 2021 року мобільного телефону марки «Iphone 12» чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора оператора «Vodafone» НОМЕР_3 , який визнаний речовим доказом; при розблокуванні на основному екрані виявлено інтернет додаток «Telegram», де виявлено список діалогів, в яких ідемо мов про те, що абонент є новим складом в Києві; про «клади»; про наявність залишків (МДМА, грибочків, меф тощо); про схованку та інше /т. 1, а.с. 122-128/; огляд проведено оперуповноваженим УБН в місті Києві ДБН НП України старшим лейтенантом ОСОБА_22 , якому було надано відповідне доручення слідчим СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/36132-НЗПРАП від 28 липня 2021 року з доданою ілюстративною таблицею /т. 1, а.с. 102-107/:

надана на дослідження кристалоподібна речовини білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4 МММС (4-метилметкатинон).

Маса 4 МММС (4-метилметкатинон) у речовині становить 6,516 г.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/36286-НЗПРАП від 30 серпня 2021 року з доданою ілюстративною таблицею /т. 1, а.с. 147-153/:

у наданих на дослідження збитій в грудки порошкоподібній речовині бежевого кольору та порошкоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін.

Маса амфетаміну в речовинах становить відповідно 15,252г та 13,654г.

Загальна маса амфетаміну в речовинах складає 28,906г.

Відповідно до висновку експерта № 133-134/5 від 08 жовтня 2021 року /т. 1, а.с. 162-169/:

Речовини рослинного походження (об. № № 1-3) являють собою висушені плодові тіла грибів, що містять псилоцин. Плодове тіло (будь-яка частина) будь-якого виду грибів, що містить псилоцин, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Речовини рослинного походження (об. № № 4, 5) є канабісом. Канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Надані на дослідження речовини (об. № № 1-5) у своєму складі отруйних та сильнодіючих лікарських засобів, які входять до переліків, затверджених Наказом МОЗ України № и490 від 17 серпня 2007 року «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів», не містять.

Маса плодових тіл грибів, що містять псилоцин, у перерахунку на суху речовину становить: 51,221 г (об. № 1); 124,123г (об. № 2); 210,171г (об. № 3). Загальна маса плодових тіл грибів, що містять псилоцин, у перерахунку на суху речовину складає 385,515г (об. № № 1-3).

Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить: 3,537г (об. № 4), 11,262г (об. № 5). Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 14,799г (об. № № 4, 5).

Відповідно до висновку експерта № 125-126/5 від 30 вересня 2021 року /т. 1, а.с. 172-176/:

в складі наданої на дослідження речовини бежевого кольору (об. № 1) міститься амфетамін. Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено. Маса амфетаміну в наданій на дослідження речовині (об. № 1) становить 428,10г.

Відповідно до висновку експерта № 127-128/5 від 05 жовтня 2021 року /т. 1, а.с. 179-183/:

Наданий на дослідження різнокольоровий папір (156 «марок») містить у своєму складі ЛСД.

ЛСД є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Маса ЛСД в наданому на дослідження різнокольоровому папері (156 «марок») становить 0,0040 г.

Відповідно до висновку експерта № 123- 124/5 від 30 вересня 2021 року /т. 1, а.с. 186-192/:

надані на дослідження речовини білого кольору (об. № № 1, 2) у своєму складі містять амфетамін. Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Маса амфетаміну становить 349,784 г (об. № 1); 0,009г (об. № 2).

Загальна маса амфетаміну в зазначених речовинах (об. № № 1, 2) складає 349,793г.

Відповідно до висновку експерта № 129-130/5 від 30 вересня 2021 року /т. 1, а.с. 195-202/:

надані на дослідження об`єкти, а саме: таблетовані речовини жовто-зеленого кольору (об. № № 1, 2), фрагменти таблетованої речовини синього кольору (об. № 4) та фрагменти таблетованої речовини світло-коричневого кольору (об. № 5) у своєму складі містять МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін).

Надана на дослідження кристалічна речовина зеленого кольору (об. № 3) у своєму складі містіть PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

МДМА є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Маса МДМА в таблетованій речовині жовто-зеленого кольору (об. № 1) становить 105,950г; маса МДМА в таблетованій речовині жовто-зеленого кольору (об. № 2) становить 12,779г; маса МДМА в таблетованій речовині синього кольору (об. № 4) становить 0,716г; маса МДМА в таблетованій речовині світло-коричневого кольору (об. № 5) становить 1,992г.

Загальна маса МДМА, що міститься в об`єктах № № 1, 2, 3, 4, 5 складає 121,437г.

Маса PVP в кристалічній речовині зеленого кольору (об. № 3) становить 8,773г.

Відповідно до висновку експерта № 131-132/5 від 20 жовтня 2021 року /т. 1, а.с. 205-212/:

надані на дослідження об`єкти, а саме: порошкоподібна речовина світло-коричневого кольору (об. № 1.1), порошкоподібні речовини в грудках білого кольору (об. № № 1.10-1.12, 1.16, 1.18-1.24) у своєму складі містять PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Надані на дослідження порошкоподібні речовини в грудках світло-коричневого кольору (об. № № 1.2-1.9, 1.13-1.15, 1,17) у своєму складі містять амфетамін ((±)-а-метилфенетиламін.

Надані на дослідження кристалічні речовини світло-коричневого кольору (об. № № 2, 3) у своєму складі містять 4-ММС (4-метилметкатинон).

PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

4-ММС є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Маса PVP в порошкоподібній речовині (об. № № 1.1, 1.10-1.12, 1.16, 1.18-1.24) становить 2,334г.

Маса амфетаміну в порошкоподібній речовині (об. № № 1.2-1.9, 1.13-1.15, 1.17) становить 3,215г.

Маса 4-ММС в кристалічній речовині (об. № 2) становить 3,245г.

Маса 4-ММС в кристалічній речовині (об. № 3) становить 280,591г.

Загальна маса 4-ММС, що міститься в об`єктах № № 2, 3 складає 283,836г.

Інформація щодо вказаного злочину внесена в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27 липня 2021 року за № 0001376 за ч. 2 ст. 307 КК України /т. 1, а.с. 70/. 22 жовтня 2021 року постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0001376, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 307 КК України, на ч. 3 ст. 307 КК України /т.1 , а.с. 235-241/. В подальшому відповідна інформація була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 307 КК України /т. 1, а.с. 215/. За твердженням сторони захисту, вказані документи не є належними доказами. З вказаного приводу суд зазначає, що вказані документі свідчать про внесення інформації до ЄРДР, подальшу зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення та внесення оновленої інформації до ЄРДР, тому мають значення для справи. За результатами проведення слідчих дій компетентними посадовими особами були складені відповідні рапорти. Так, рапортом о/у УБН ДБН НПУ капітана поліції ОСОБА_23 від 27 липня 2021 року, він доповідає про те, що 27 червня 2021 року в ході відпрацювання оперативної інформації працівниками УБН у Києві ДБН НПУ близько о 15 годині 05 хвилин був виявлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , в ході поверхневої перевірки було виявлено три картонні коробки з написом «Нова пошта», в яких знаходилися пластикові банки чорного кольору, всередині яких знаходились поліетиленові завакумовані пакети, у зв`язку з чим ОСОБА_8 було затримано та на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Подільського УП ГУНП у м. Києві /т. 1 а.с. 75/; вказану дату в рапорті «27 червня 2021 року» суд вважає опискою. Рапортом оперуповноважений 5-го відділу УБН в м. Києві ДБН НПУ старший лейтенант ОСОБА_24 від 28 липня 2021 року доповідає про те, що 27 липня 2021 року у період часу з 20:13 год до 21:41 год спільно з працівниками слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві у рамках кримінального провадження № 0001376 від 27 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_2 (орендована квартира, яка була у користуванні ОСОБА_8 ) /т. 1, а.с. 76/.

Всі матеріали кримінального провадження були відкриті стороні захисту /т. 2, а.с. 13-27/.

Під час дослідження сукупності письмових доказів встановлено, що усі слідчі дії в цьому кримінальному провадженні проведені уповноваженими особами, у порядку встановленому кримінально-процесуальним законом, із дотриманням належної процедури, протоколи слідчих дій відповідають положенням ст. ст. 104-106 КПК України; експерти залучені з урахуванням ст. 243 КПК України за наявності достатніх підстав для проведення експертиз, а висновки експертів належним чином вмотивовані, не є суперечливими, узгоджуються з письмовими доказами та показами свідків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Правдивість та об`єктивність показань свідків, які були допитані судом, не викликають сумнівів, оскільки показання свідків узгоджуються між собою, не викликають суперечностей, та підтверджуються сукупністю безпосередньо досліджених під час судового розгляду письмових доказів - протоколом затримання, договором оренди житлового приміщення, протоколом обшуку з доданим відеозаписом цієї слідчої дії тощо.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_25 . Версія обвинуваченого щодо непричетності до події злочину викликає сумніви, оскільки жодним чином не підтверджується ані конкретними фактами, ані належними, допустимими та достовірними доказами, в той час як сукупність доказів сторони обвинувачення спростовують позицію ОСОБА_8 .

Сторона захисту заявила клопотання про визнання доказів неналежними та недопустимими.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з положеннями ст. ст. 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, непередбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Частинами 2 та 3 ст. 87 КПК України передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Сторона захисту стверджує, що із детального опису в рапорті вмісту коробок із зазначенням приблизної ваги, логічним є твердження про те, що в даному випадку мав місце повноцінний особистий обшук ОСОБА_8 та фактично було вилучено предмет злочину без складання протоколу затримання. Проте вказане твердження сторони захисту спростовується матеріалами справи, оскільки 27 липня 2021 року старшим слідчим СВ Подільского УНГУПН в м. Києві за участі понятих складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - ОСОБА_8 /т. 1, а.с. 77-79/.

Доданий до протоколу затримання ОСОБА_8 диск, на переконання захисників, є недопустимим доказом, оскільки в протоколі відсутні відомості щодо фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів та долучення будь-яких додатків до протоколу. Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - ОСОБА_8 /т. 1, а.с. 77-79/ старший слідчий СВ Подільского УНГУПН в м. Києві ОСОБА_26 з застосуванням технічних засобів затримала особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, - ОСОБА_8 (стор. 1 протоколу). Отже, висновки сторони захисту про те, що в протоколі відсутня інформація щодо здійснення фіксування процесуальної дії технічними засобами не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Під час кримінального процесу вживаються всі можливі заходи, щоб речові докази не зазнали будь-якого впливу, особливо з боку зацікавлених осіб. Ці заходи включають несподівані обшуки, невідкладне фіксування доказів під час огляду місця події, детальні правила збереження речових доказів і навіть тримання особи під вартою для перешкоджання впливу на докази. Більше того, закон навіть передбачає кримінальну відповідальність за приховування слідів злочину. Мету убезпечення речових доказів від впливу особи має й обшук особи негайно після її затримання.

Затримання в порядку ст. ст. 207 або 208 КПК України, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією, що зумовлює й неможливість забезпечити присутність захисника в той час і в тому місці, де може відбутися таке затримання.

Таким чином, відсутність захисника під час затримання особи у випадку, передбаченому статтею 208 КПК, та під час її особистого обшуку не може вважатися порушенням кримінального процесуального закону. Тому відсутність роз`яснення права на захисника в обставинах затримання і особистого обшуку не призвело до обмеження у користуванні правовою допомогою, оскільки ці дії могли бути проведені без участі захисника.

Інші недоліки, на які вказує сторона захисту, не є підставою для висновку про недопустимість такого доказу як протокол затримання.

Протокол роз`яснення права на захист сторона захисту вважає неналежним доказом, оскільки фактичне затримання відбулося о 15.05 год, відомості до ЄРДР внесені о 15.55 год., протокол затримання складено о 16.50 год., а протокол роз`яснення права на захист складено о 17.50 год., тобто, мало місце порушення права на захист. Однак наведена хронологія не свідчить про неналежність протоколу роз`яснення права на захист як доказу. Крім того, такий протокол є процесуальним документом, яким сторона обвинувачення підтверджує факт роз`яснення права на захист, а не слугує доказом на підтвердження факту вини. Оцінку тому, що під час затримання ОСОБА_8 був відсутній захисник, судом надано вище. З відеозапису затримання ОСОБА_8 вбачається, що йому були роз`яснені права.

Оцінку договору оренди житлового приміщення від 03 листопада 2020 року суд надає в сукупності разом з іншими доказами в рамках кримінального провадження і враховує те, що свідок ОСОБА_20 повідомила суду, що ОСОБА_8 продовжував винаймати в неї квартиру, яка була предметом вказаного договору і після 03 травня 2021 року (дата закінчення строку дії договору), а також показання обвинуваченого стосовно того, що він дійсно продовжував вносити орендну плату після 03 травня 2021 року. Стосовно заяви ОСОБА_8 про надання добровільної згоди на огляд приміщення, суд зазначає наступне. Так, в заяві дійсно вказано, що ОСОБА_8 надає добровільну згоду на вхід та огляд до винайманого помешкання за адресою: АДРЕСА_6 для проведення слідчих дій. В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 винаймав за вказаною адресою кв. АДРЕСА_7 і саме на вхід до неї він надав згоду, проте в заяві помилково вказано кв. АДРЕСА_5 . Крім того, в судовому засіданні обвинувачений на запитання прокурора повідомив, що заяву він писав добровільно. За наведених обставин твердження адвоката про те, що вказана заява написана під диктовку працівників поліції не спростовує факту добровільного надання згоди, а свідчить лише про сприяння працівниками правоохоронного органу в правильності оформлення такої заяви.

Також стороною захисту висловлена позиція щодо недопустимості доказу протоколу обшуку, проведеного 27 липня 2021 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , який був досліджений під час судового розгляду.

Твердження сторони захисту про те, що слідча ОСОБА_26 та слідчий ОСОБА_27 під час обшуку виконували роль статистів не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом, на якому зафіксована ця слідча дія, та який був досліджений в судовому засіданні під час розгляду справи.

Як вказано вище, обшук в квартирі АДРЕСА_4 , був проведений на підставі постанови про проведення невідкладної слідчої дії - обшук житла чи іншого володіння особи від 27 липня 2021 року, прийнятої слідчим СВ Подільського УП ГУПН у м. Києві ОСОБА_27 /т. 1, а.с. 87/. 30 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду було легалізовано проведений обшук /т. 1, а.с. 98-101/. Проте, на переконання сторони захисту, обшук житла був проведений без достатніх на те підстав, тому протокол обшуку є недопустимим доказом.

За загальним правилом, встановленим у ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд та обшук житла чи іншого володіння особи здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. У винятковому випадку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, однак у такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій (постфактум) звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Докази, встановлені внаслідок огляду та обшуку, проведених з порушенням зазначених правил, а також, якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, є недопустимими.

Невідкладність проведення обшуку 27 липня 2021 року квартири АДРЕСА_4 , була обґрунтована тим, що за вказаною адресою можуть зберігатися психотропні речовини.

Відповідно до рапорту о/у УБН ДБН НПУ капітана поліції ОСОБА_23 від 27 липня 2021 року, 27 червня 2021 року в ході відпрацювання оперативної інформації працівниками УБН у Києві ДБН НПУ близько о 15 годині 05 хвилин був виявлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_6 , в ході поверхневої перевірки було виявлено три картонні коробки з написом «Нова пошта», в яких знаходилися пластикові банки чорного кольору, всередині яких знаходились поліетиленові завакумовані пакети, у зв`язку з чим було затримано ОСОБА_8 та прийнято рішення про проведення невідкладного обшуку квартири, в якій мешкав ОСОБА_8 , на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Подільського УП ГУНП у м. Києві та /т. 1 а.с. 75/.

З матеріалів провадження слідує, що після здійснення 27 липня 2021 року обшуку квартири АДРЕСА_4 слідчий звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, яке було 30 липня 2021 року задоволено ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва, який перевірив наявність підстав для проникнення до житла без ухвали слідчого судді. Крім того, власницею квартири ОСОБА_20 було надано добровільну згоду на проведення обшуку.

Твердження захисників, що вказана слідча дія є недопустимою через те, що відеозапис проведеного обшуку не є оригіналом, є безпідставними з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження, обшук проводився із фіксуванням ходу цієї слідчої дії за допомогою відеокамери, що також відображено у протоколі.

До протоколу долучено диск із відповідним відеозаписом, який приєднано до матеріалів справи. Сторона захисту не оспорює відповідності зафіксованих на відеозаписі даних тим, які відбувалися під час слідчої дії, і не вказує про будь-яке втручання чи монтування відеозапису. Проте зазначає, що цей запис не є оригіналом.

Ці твердження, на переконання Верховного Суду є необґрунтованими й суперечать практиці Верховного Суду, зокрема в постанові від 26 травня 2021 року (справа № 761/12614/20), де зазначено таке.

Відповідно до ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації. У ч. 3 ст. 99 КПК України законодавець вказує, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення як документу.

З огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (ч. 3 ст. 5); допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (ч. 2 ст. 8).

Відповідно до ст. 7 цього Закону у разі зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення, тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом і датою створення.

Ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

Отже, дослідження диска, на який перенесено дані з іншого накопичувача, за умови того, що сторона захисту не посилається на монтаж та невідповідність відтвореного запису ходу проведення обшуку, не свідчить про порушення порядку дослідження доказів, зокрема тих, що зафіксовані на електронному носії інформації.

Наведене узгоджується із позицією об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленою у постанові від 29 березня 2021 року у справі №554/5090/16-к.

Суд також не знаходить підстав ставити під сумнів допустимість результатів оспорюваної слідчої дії у зв`язку з тим, що, за твердженням захисника, у протоколі, складеному за її результатом, не міститься повного опису вчинених слідчим дій, оскільки під час її проведення, як було вище зазначено, відбувалася відеофіксація. Відеозапис до цієї слідчої дії містить достатні відомості, що відображають хід її проведення.

Стороною захисту акцентовано увагу суду, що у висновку експерта № 133-134/5 від 08 жовтня 2021 року /т. 1, а.с. 162-169/ зазначено, що на експертизу надано, зокрема, спец-пакет № KIV2135851, в той час як з фотозображення вбачається, що на експертизу надано спец-пакет № KIV2135853. З висновку експерта № 123- 124/5 від 30 вересня 2021 року /т. 1, а.с. 186-192/ вбачається, що на експертизу було надано спец-пакет № KIV2135853; відповідно до експертизи, вона проводилася щодо речовини, яка запакована в спец-пакет № KIV2135853, в той час як і експертиза № 133-134/5 від 08 жовтня 2021 року також проводилася за вмістом вказаного спец-пакету (що вбачається з фотозображення вказаного пакету, відображеного у висновку).

Стороною обвинувачення було заявлене клопотання про виклик та допит експерта ОСОБА_28 , яка надавала висновки № 133-134/5 від 08 жовтня 2021 року та № 123- 124/5 від 30 вересня 2021 року. Судом клопотання було задоволено, проте забезпечити участь експерта в судовому засіданні не вдалося, оскільки експерт ОСОБА_29 в Українському науково-дослідному інституті спеціальної техніки та висновку експертиз Служби безпеки Україним не працює, за відомим прокурору місцем проживання контакт з нею відсутній.

З урахуванням того, що в судовому засіданні не вдалося допитати експерта ОСОБА_30 , суд вважає можливим дійти наступних висновків.

Як вбачається з висновку експерта № 133-134/5 від 08 жовтня 2021 року на експертизу було надано спец-пакет № KIV2135851, що містить 2 поліетиленових пакета, в яких знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору (стор. 1 висновку), що співпадає з даними, викладеними в протоколі обшуку (т. 1, а.с. 93, відповідно до якого до спец-пакету № KIV2135851 було поміщено 2 поліетиленових пакета, в яких знаходиться речовина рослинного походження). Беручи до уваги, що дослідження було проведено саме щодо речовини рослинного походження, співставивши це з тим фактом, що спец-пакету № KIV2135853 було запаковано пластиковий стакан та 2 ложки, а до спец-пакету № KIV2135851 речовину рослинного походження, враховуючи те, що обидві експертизи проводилися один експертом - ОСОБА_31 , матеріали на експертизу надійшли одночасно - 18 серпня 2021 року, висновки експертом були складені 30 вересня 2021 року та 08 жовтня 2021 року (тобто, з невеликим проміжком часу), суд дійшов висновку, що має місце технічна помилка при оформленні експертом висновку № 133-134/5 від 08 жовтня 2021 року (в частині фотозображення пакету, який був переданий на дослідження).

З висновку експерта № СЕ-19/111-21/36132-НЗПРАП від 28 липня 2021 року вбачається, що на експертизу була надана кристалоподібна речовина, яка перебувала в спец-пакеті KIV2135522 /т. 1, а.с. 104-107/; вказана речовина була вилучена у ОСОБА_8 під час його затримання 27 липня 2021 року та запакована спец-пакет KIV2135522 /т. 1, а.с. 77-79/. З відеозапису, який доданий до протоколу затримання ОСОБА_8 , вбачається, що всі речовини були вилучені та опечатані у присутності понятих, які поставили свої підписи. Помилкове зазначення на спец-пакеті дати 28 липня 2021 року замість 27 липня 2021 року з урахуванням факту пакування та опечатування пакетів в присутності понятих, наявності відеозапису за 27 липня 2021 року (коли і відбувалося опечатування спец-пакету), враховуючи те, що порушень цілісності пакування при отриманні об`єкта дослідження експертом не виявлено (стор. 2 висновку), не впливає на факт визнання доказу допустимим.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-21/36286-НЗПРАП від 30 серпня 2021 року на експертизу надано порошкопобідну речовину в двох пакетах /т. 1, а.с. 149-153/. Відповідно до висновку експерта об`єкти доставлені на дослідження запакованими у спец-пакет EXP0185967 та спецпакет KIV2135523. Сторона захисту посилається на те, що на експертизу передана порошкоподібна речовина, в той час як під час затримання ОСОБА_8 до вказаного пакету поміщена кам`яноподібна речовина. Згідно з протоколом затримання ОСОБА_8 вилучена в нього кам`яноподібна речовина була запакована до спецпакету KIV2135523 /т. 1, а.с. 77-79/. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-21/36286-НЗПРАП при розпакуванні пакета № KIV2135523 виявлено збиту у грудки порошкоподібну речовину (стор. 2 висновку). Таким чином, суд вважає, що передана на дослідження збита у грудки речовина є саме тією кам`яноподібною речовиною, яка була вилучена у ОСОБА_8 та запакована у пакет № KIV2135523, яка в подальшому і була передана на дослідження.

Так само суд не знаходить підстав для визнання неналежними чи недопустимими доказами інші висновки експертиз (№ 133-134/5 від 08 жовтня 2021 року, висновок експерта № 125-126/5 від 30 вересня 2021 року, висновок експерта № 127-128 від 05 жовтня 2021 року, висновок експерта № 123-124/5 від 30 вересня 2021 року, висновок експерта № 129-130/5 від 30 вересня 2021 року, висновок експерта від 131-132/5 від 20 жовтня 2021 року, висновок експерта № 135-136/5 від 23 жовтня 2021 року).

Разом з цим, після отримання результатів експертиз, якими підтверджено, що вилучені під час обшуку речі є наркотичними речовинами та психотропними речовинами, слідчим у межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений КПК України, прийнято постанови про визнання речових доказів /т. 1, а.с. 110-111, 170-171, 177-178, 184-185, 193-194, 203-204, 213-214/, з огляду на що твердження сторони захисту стосовно того, що на експертизу направлялися речі, які не визнавалися речовини доказами не заслуговують на увагу. Специфіка визнання речовими доказами певних речей/предметів при розслідуванні кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів чи психотропних речовин полягає, зокрема, в тому, що певні речі/предмети визнаються речовими доказами після точно встановлення їх приналежності до наркотичних засобів чи психотропних речовин.

Підсумовуючи, суд зазначає, що не вбачається порушення тих прав та свобод ОСОБА_8 при здобутті доказів, які б давали суду підстави дійти висновку про їх недопустимість, з огляду на що вказані докази оцінені судом в сукупності з іншими доказами по справі.

Враховуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 та необхідності кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою збуту, в особливо великих розмірах.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту, зокрема, при виготовленні, придбанні та зберіганні особою наркотичних засобів або психотропних речовин.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики, мотивів, намірів особи при здійсненні нею такого придбання та зберігання.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів можуть свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичних засобів або психотропних речовин не вживає, але виготовляє та зберігає їх, тощо.

Мета вчинення кримінального правопорушення згідно зі ст. 91 КПК України є однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.

Наявність умислу особи на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може ґрунтуватися на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, і в такому випадку мають бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, у тому числі чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в її володінні, та розфасування речовини.

Зокрема, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує потреби цієї особи у вживанні зазначених речовин, то в такому разі може мати місце умисел на збут.

Зі змісту досліджених під час судового розгляду доказів, суд дійшов висновку про наявність в обвинуваченого мети збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, про що свідчить особливо великий розмір наркотичних засобів та психотропних речовин, які обвинувачений зберігав у квартирі, яку винаймав. Про умисел на збут свідчить також спосіб упакування та розфасування наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, під час обшуку в обвинуваченого були вилучені електронні ваги, стакан та дві ложки, які призначаються для точного зважування невеликої кількості продукції.

При цьому, суд відхиляє доводи сторони захисту на спростування наявності у обвинуваченого мети збуту з посиланням, що обвинувачений не має відношення до квартири, яку раніше винаймав з огляду на те, що вказане не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Обвинувачений навіть не зміг повідомити будь-які дані чоловіка, якому він передав ключі від квартири, окрім імені - ОСОБА_9 . Крім того, обвинувачений повідомив суду, що про цю обставину він повідомляв свого захисника, проте сторона захисту не надала суду навіть будь-яких даних про те, що нею вживалися заходи задля встановлення цього чоловіка. Так само і не було перед судом поставлено питання щодо сприяння у цьому.

Суд наголошує на тому, що сторона захисту, як і сам обвинувачений самостійно не були позбавлені права представити докази, які б спростовували показання свідків, факти вилучення заборонених речовин під час затримання ОСОБА_8 , під час вилучення речовин при проведенні обшуку квартири, яку винаймав ОСОБА_8 .

Показання, надані обвинуваченим ОСОБА_8 , суперечать показанням свідка ОСОБА_20 , яка повідомила, що саме ОСОБА_8 в неї продовжував винаймати квартиру після закінчення строку дії договору оренди. В судовому засіданні не встановлено підстав, за яких свідок мала би підстави оговорити обвинуваченого.

Показання свідків узгоджуються з письмовими доказами по справі, які є належними і допустимими, а наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів, та узгоджуються з показами допитаних під час судового розгляду свідків обвинувачення у їх сукупності та взаємозв`язку.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень..

Згідно ч.ч. 4,5, 6 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_8 злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України, є особливо тяжким злочином.

При визначені виду та розміру покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-68 КК України, дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Наркоманія та незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів належать до глобальних проблем сучасності. Цим явищам притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для здоров`я не лише конкретної особи, а й всього населення, а також для економіки та суспільства. Суспільна небезпека цих злочинів визначається насамперед поширенням та згубним впливом наркоманії і токсикоманії на свідомість психічно нестійких людей, їх мораль і спосіб життя, що призводить до поступового занепаду, деградації особистості. Тому особи, які вчиняють ці злочини, повинні понести адекватне та справедливе покарання.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, оскільки категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права передусім є недискримінаційним підходом, та не є неупередженістю, оскільки це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину за ст. 12 КК України та межі покарання за санкцією статті КК України відповідатимуть один одному, а й те, що покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного, особою винного. До того ж складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання й тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості злочину необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення, а саме: форми вини, мотивів, мети, способу, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, покарання, призначене особі, за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 скоїв особливо тяжкий умисний злочини, не одружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога не знаходиться, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має матір-пенсіонера, є особою молодого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.

Суд, виходячи із положень ст. 65 КК України, принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, тяжкість злочину та можливі негативні наслідки у випадку своєчасного неприпинення злочину, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину і вважає, що виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень не можливо без ізоляції від суспільства, тобто ОСОБА_8 має бути призначене покарання лише у виді позбавленням волі.

При визначені строку покарання, суд враховує ймовірні наслідки вчинення кримінального правопорушення, оцінку скоєного обвинуваченим - відсутність критики та каяття.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для призначення покарання в мінімальних межах санкції вчиненого кримінального правопорушення.

Покарання у виді позбавлення волі перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України не вбачається.

Відповідно до положень ст. 59 цього Кодексу покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено з корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

Судом встановлено, що злочин за ч. 3 ст. 307 КК України вчинений ОСОБА_8 саме з корисливим мотивом, що підтверджується намірами про збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про долю речових доказів, суд вважає за доцільне застосувати спеціальну конфіскацію.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 96-1 КК України).

Згідно з частиною 1 статті 96-2 КК України Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За матеріалами справи встановлено, що обвинувачений вчинив злочин за ч. 3 ст. 307 КК України з корисливою метою, під час затримання в нього вилучено мобільний телефон, який обвинувачений використовував для здійснення злочинної діяльності.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у власність держави мобільного телефону телефону «Iphone 12» чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_2 та електронних вагів (вилучені під час обшуку квартири), як засоби вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи те, що вироком суду вирішується питання про долю речових доказів та на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до мобільного телефону та електронних вагів, які є засобом (знаряддям) вчинення злочину, який визнані у даному кримінальному провадженню речовими доказами. В квартирі, яку винаймав обвинувачений, також було вилучено ноутбук Lenovo s/n СВ06946143 та зарядний пристрій до нього, принтер та 5 рулонів клейкої стрічки до нього, які слід повернути ОСОБА_8 , оскільки під час судового розгляду не встановлено, що вони використовувалися в злочинній діяльності.

Арешти, накладені ухвалами слідчих суддів Подільського районного суду м. Києва, 30 липня 2021 року та 03 серпня 2021 року підлягають скасуванню.

Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого.

Суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на період набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі суду.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 368, 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Обрати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на період до набрання вироком законної сили, взявши його під варту у залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з часу його затримання, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування (в період з 27 по 29 липня 2021 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 липня 2021 року, - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року, - скасувати.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави речові докази, які слугували знаряддями вчинення злочину: мобільний телефон «Iphone 12» чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім картою мобільного оператора Vodafon з написом НОМЕР_5 , та ваги, які зберігаються в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Речові докази:

-психотропну речовину 4-ММС масою 6,516г, яка зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити;

-психотропну речовину амфетамін загальною масою 28,906 г, яка зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити;

-плодові тіла грибів, що містять псилоцин масою 385,515г та канабіс масою 14,799г, які зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити;

-3 (три) пластикові банки з надписом «Автопаста» (INZ4043319), яка зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити;

-психотропну речовину амфетамін загальною масою 428,10, яка зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити;

-психотропну речовину ЛСД масою 0,0040г, яка зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити;

-психотропну речовину амфетамін загальною масою 349,793г, яка зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві - знищити;

-психотропну речовину МДМА загальною масою 121,437г та психотропна речовина PVP, які зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві - знищити;

-психотропну речовину амфетамін загальною масою 3,215г, особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено 4-ММС, загальною масою 283,836г, які зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві - знищити;

-5 листів А4 з наліпками, 9 поліетиленових пакетів з крафт-пакетами та 7 рулонів ізоляційної стрічки, оригінал та копія договору оренди житла, 4 коробки, в яких міститься 7 рулонів поліетиленової упаковки та апарат для спаювання, які зберігається в камері схову Подільського УП ГУНП у м. Києві, - знищити;

-ноутбук Lenovo s/n СВ06946143 та зарядний пристрій до нього, принтер та 5 рулонів клейкої стрічки до нього, - повернути ОСОБА_8 ;

-вилучені грошові кошти, картка Киянина, банківська картка Mono Bank (Universal Bank) № НОМЕР_1 , Iphon, Imei НОМЕР_6 , які повернуті ОСОБА_8 , - залишити в його володінні;

-вилучені речовини, вказані в постанові від 23 жовтня 2021 року, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави вартість проведених по справі судових експертиз в загальній сумі 25 570 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 02 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - в той самий строк після отримання копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1