Справа № 357/8569/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002755 від 05.06.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пищики Сквирського району Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

з укладеною 10.08.2023 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

17.08.2022 близько 16.00 години ОСОБА_4 , перебував за місцем свого тимчасового проживання в кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 та в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю співмешканки ОСОБА_7 та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з полиці шафи, яка знаходиться в гостинній кімнаті, викрав одну золоту каблучку, 585 проби, вагою 5.68 г. вартість 1 г. золота становить 1687 грн.50 коп., на загальну суму 9 585 гривень 00 копій, яка належать потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 9 585 гривень 00 копійок. Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 24.09.2022 близько 09.00 години ОСОБА_4 , перебував за місцем свого тимчасового проживання в кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , та в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю співмешканки ОСОБА_7 та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з полиці шафи, яка знаходиться в гостинній кімнаті, викрав одну золоту каблучку вагою 3,67 г, вартість 1 г золота становить 1687 грн 50 коп., на загальну суму 6193 гривень 13 копійок, яка належить потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 6 193 гривень 13 копійок.

Крім того, 29.09.2022, близько 16:00 години, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого тимчасового проживання в кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , та в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю співмешканки ОСОБА_7 та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з полиці шафи, яка знаходиться в гостинній кімнаті квартири, викрав 1200 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 29.09.2022, становить 43 882 гривні 32 копійки, які належать потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 43 882 гривні 32 копійки.

Крім того, 07.02.2023, близько 16:00 години, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого тимчасового проживання в кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , та в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю власниці ОСОБА_7 та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з коридору квартири викрав музикальну колонку моделі «Auna Moving 120PA Single 10», вартістю 7260 гривень 79 копійок, яка належить потерпілій ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 7260 гривень 79 копійок.

Крім того, встановлено, що 13.03.2023, близько 16:00 години, ОСОБА_4 перебував за місцем свого тимчасового проживання в кв. АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_7 , та в цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, скориставшись відсутністю співмешканки ОСОБА_7 та тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, з квартири викрав зовнішній акумулятор «SBS 20000», вартістю 841 гривня 70 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_7 ..

В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

10.08.2023 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілої ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про надання згоди на укладання угоди про визнання винуватості, вказала що шкода відшкодовано в повному обсязі, претензій матеріального характеру не має.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 можливо призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілою надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення проти власності, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, розлучений, зі слів має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштований, зі слів працює водієм маршрутного таксі «Біла Церква-Київ», перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних сержантів і солдатів запасу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий. Згідно з довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» № 738 від 09.06.2023 обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений не належить до осіб з інвалідністю, не є військовослужбовцем строкової служби.

До обставини, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлені.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи данні про особу винного, його ставлення до вчиненого, відшкодування шкоди, позицію потерпілої та її письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України зі звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з положеннями ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 10 серпня 2023 року у кримінальному провадженні №0002755 від 05.06.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки.

Згідно зі статтею 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 10 серпня 2023 року.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.

Речові докази:

-відповіді з ломбарду «Парус», аркуш паперу розміром 21х29,7 см, на якому міститься напис: договір № 112/23 від 12.06.2023 (специфікація), аркуша паперу розміром 21х29,7 см, на якому мається напис: договір 1,2 № 09922816 від 24.09.2022 (о 11:43), аркуш паперу розміром 21х29,7 см, на якому міститься напис: договір 1,2 № 09922593 від 12.07.2022 (о 11:21), аркуш паперу розміром 21х29,7 см, на якому міститься напис: договір 1,2 № 09922715 від 17.08.2022 (о 16:12), аркуш паперу розміром 21х29,7 см, на якому міститься напис: договір 1,2 № 09922787 від 15.09.2022 (о 12:22). Відповідь з ломбарду Повне товариство «Ломбард Приват» ОСОБА_8 і компанія», аркуш паперу розміром 21х29,7 см, на якому міститься напис: вих.№ 12 від 08 червня 2023 року, відповідь з ломбарду ПТ «ломбард Фінанс», аркуш паперу розміром 21х29,7 см, на якому мається напис: договір № 339/06 від 09.06.2023, які відповідно до постанови про залучення до матеріалів кримінального провадження матеріальних об`єктів та визнання їх документами від 17.07.2023 зберігаються в при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1