Справа №534/1332/23
Провадження №1-кп/534/98/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000318 від 02.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

в с т а н о в и в :

01 травня 2023 року близько 19 год 30 хв, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 перебували неподалік будинку АДРЕСА_3 , де між ними виник конфлікт. В цей час, в зв`язку з раптово виниклими неприязними відносинами, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, рукою, стиснутою в кулак, наніс не менше одного удару ОСОБА_6 в область обличчя.

Згідно висновку експерта №458 від 21.06.2023 ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді двобічного перелому тіла нижньої щелепи в ділянці кута справа та зліва, які за ступенем тяжкості в своїй сукупності, так і кожне окремо відносяться до середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив зазначене кримінальне правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом нанесення тілесних ушкоджень.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засідання 07.09.2023 щодо міри покарання стосовно обвинуваченого покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, думку прокурора та обвинуваченого, які пояснили, що бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, котрі маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

У силу ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Згідно медичних довідок обвинувачений на обліку лікаря психіатра та лікаря нарколога не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини, засудження обвинуваченим своєї поведінки, процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відсутність у нього негативних характеристик, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Потерпілим, 07.09.2023 у судовому засіданні, заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування завданої майнової шкоди у сумі 45 902грн. Обґрунтовуючи цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди потерпілий посилається, що після вчинення злочину він перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В.Скліфосовського ПОР» з 03.05.2023 по 15.05.2023 та витратив на лікування 45 902 грн.

Разом з тим, 07.09.2023 судом відклалося судове засідання для надання можливості потерпілому подати додаткові докази на обґрунтування заявленого цивільного позову.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

На підставі відповідної заяви потерпілого ОСОБА_6 (а.с.12) для участі в судових засіданнях призначених на 11.09.2023, 14.09.2023, 18.09.2023 останньому були сформовані та надіслані судові повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення на його мобільний номер, які останньому доставлені у ті ж дні. Вказана обставина підтверджується приєднаними до матеріалів справи довідками про доставку повідомлень про слухання справи (а.с.45, 51, 57).

Натомість ОСОБА_6 у судові засідання призначені на 11.09.2023, 14.09.2023 та 18.09.2023 не з`явився і не повідомив про причини неявки, клопотання про розгляд цивільного позову без його участі до суду не направив.

За приписами ч.1 ст.326 КПК України передбачено, що якщо в судове засідання не прибув цивільний позивач, його представник чи законний представник, суд залишає цивільний позов без розгляду, крім випадків, встановлених цією статтею.

Таким чином, враховуючи, що цивільний позивач ОСОБА_6 у судові засідання призначені на 11.09.2023, 14.09.2023 та 18.09.2023 не з`явився, клопотання про розгляд позову за його відсутності не подав, у зв`язку з чим цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 належить залишити без розгляду.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.

Речові докази у справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 його право на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди у порядку цивільного судочинства відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1