20.06.2023
права № 642/2421/23
Провадження № 1-кс/642/1416/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою технічною освітою, офіційно працевлаштованого помічником тістоміса на Одеському хлібзаводі, зареєстрованого як ВПО в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 08.11.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_6 просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання слідчий вказала, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 17.05.2022 (остання редакція від 23.05.2022), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (остання редакція від 03.08.2022), будучи раніше судимим, відповідних висновків для себе не зробив, та вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, в період часу з 01.08.2022 по 04.08.2022, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, через незачинену на замикаючий пристрій хвіртку проник на подвір`я домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , після чого, через незачинені двері, проник до приміщення одного з будинків, який знаходиться на території домоволодіння, де з коридору, вчинив крадіжку зварювального апарату «MEGATEC» ECL 120 EF, вартістю згідно судової товарознавчої експертизи № 488 М від 14.10.2022 2073 грн. 60 коп., який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 зайшов до нежитлового приміщення, яке розташоване на вищевказаній території домоволодіння, звідки таємно з корисливих мотивів для особистого збагачення викрав компресор «МИНСК 24», вартістю згідно судової товарознавчої експертизи № 488 М від 14.10.2022 4730 грн. 08 коп., який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не зупиняючись на скоєному, маючи намір на крадіжку чужого майна ОСОБА_7 проник в середину приміщення майстерні, розташованої на території вище зазначеного домоволодіння, звідки викрав дріль уд. до 780 ВТ «STURM ID 2078» вартістю згідно судової товарознавчої експертизи № 488 М від 14.10.2022 928 грн. 11 коп., та шліфмашинку кутову «BLACK + BEG 010 (710 Bt) вартістю згідно судової товарознавчої експертизи № 488 М від 14.10.2022 1559 грн. 46 коп.

Після цього, продовжуючи свої дії, усвідомлюючи їх протиправність та суспільно-небезпечний характер, ОСОБА_7 виніс з території домоволодіння вказані речі та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим, спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 9291 гривень 25 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

03.11.2022 року слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 провину у скоєнні кримінального правопорушення - злочину визнав повністю.

Винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , висновком судової товарознавчої експертизи, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

На виконання доручення слідчого в порядку статті 40 КПК України оперативним підрозділом був наданий рапорт, в якому викладені відомості, що констатують той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 вже тривалий час відсутній за місцем свого мешкання.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку свідків вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він може вчинити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: пунктом 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; пунктом 3 ст. 177 КПК України підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; пунктом 5 ст.177 КПК України підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання, просила його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Захисник проти клопотання заперечував, вважав ризики не доведеними та просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний підтримав свого захисника, наголошував на тому, що виправився, тому просив слідчого суддю не позбавляти його волі

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №№ 0001080 від 11 жовтня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

03.11.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , 23.11.2022 слідчим ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_6 винесено постанову про розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Ленінського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.06.2023 ОСОБА_7 затримано на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 11.05.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Зібраними в ході досудового розслідування доказами, що додані до матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, міцних соціальних зв`язків не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, переховувався від органу досудового розслідування до його фактичного затримання, тому слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Приймаючи рішення про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкiсть кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються ОСОБА_7 , слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмiрi двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. При цьому, в разі внесення застави, необхiдно покласти на підозрюваного ОСОБА_7 ряд обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 16.08.2023 включно.

Визначити суму застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 18.06.2023.

Строк дії ухвали - до 16.08.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя