справа № 208/7257/23
№ провадження 1-в/208/238/23
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника установи виконання покарань ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , засудженоїОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення її від відбування покарання як жінки, яка має дитину віком до трьох років в порядку ст. 83 КК України, -

встановив:

І. Короткий зміст заявлених вимог та позиція учасників справи.

В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло клопотання захисника засудженої ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , про звільнення її від відбування в порядку ст. 83 КК України як жінки, яка має малолітню дитину.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та засуджена ОСОБА_5 наполягали на задоволенні клопотання, зазначили, що наявні умови для утримання малолітньої дитини, яка наразі знаходиться в установі виконання покарань разом з засудженою матір`ю, її батько-пенсіонер ОСОБА_7 має будинок та господарство, може допомогти в утриманні, що ОСОБА_7 підтвердив у судовому засіданні.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_3 прохала вирішити клопотання адвоката на розсуд суду, зазначила, що засуджена ОСОБА_5 не має заохочень та стягнень, прибула до колонії на 33 тижні вагітності, народила хлопчика, за яким наразі доглядає.

Прокурор ОСОБА_4 прохала відмовити у клопотанні адвоката, оскільки батько-пенсіонер не зможе утримувати доньку та малолітню дитину, крім того, засуджена була направлена на реальне відбуття покарання у виді позбавлення волі з огляду на порушення нею умов ст. 75 КК України.

ІІ. Встановлені судом фактичні обставини справи.

Вироком Приморського районного суду міста Одеси від 21.07.2020 р. у справі № 522/6262/20 визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді 2 років позбавлення волі; звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 липня 2022 року у справі № 521/3617/21 задоволено подання начальника Малиновського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлено ОСОБА_5 для відбування призначеного їй покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2020 року.

Після винесення вироку Приморським районним судом м. Одеси від 21.07.2020 р. ОСОБА_5 завагітніла та у даному стані прибула до місця відбування покарання (Державної установи «Кам`янська виправна колонія 34»), де 28 липня 2023 року під час відбування покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія 34», народила дитину. За місцем відбування покарання характеризується задовільно, стягнень та заохочень не мала, доглядає за дитиною, норм відбування покарання дотримується. Початок строку відбування покарання - 02.06.2023 р., кінець строку - 02.06.2025 р.

ІІІ. Мотиви суду.

Засуджених до обмеження волі або до позбавлення волі жінок, які стали вагітними або народили дітей під час відбування покарання, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини, суд може звільнити від відбування покарання в межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною трирічного віку (ч. 1 ст. 83 КК України).

Звільнення від відбування покарання застосовується до засудженої, яка має сім`ю або родичів, що дали згоду на спільне з нею проживання, або яка має можливість самостійно забезпечити належні умови для виховання дитини (ч. 2 ст. 83 КК України).

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Тобто, забезпечення належних умов для виховання дитини має як матеріальний, так і соціальний та морально-етичний аспекти.

Суд бере до уваги, що засуджена ОСОБА_5 , маючи мінімальний іспитовий строк тривалістю 1 рік, не дотрималась умов звільнення від відбування покарання з випробуванням та була направлена судом апеляційної інстанції для реального відбування покарання тривалістю 2 роки позбавлення волі, що свідчить про її антисоціальну спрямованість та небажання стати на шлях виправлення.

Залишок її строку позбавлення волі є невеликим та необхідним для реального, а не удаваного виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Суд керується пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яким передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 КВК України, при виправних колоніях, в яких відбувають покарання засуджені до позбавлення волі жінки, у разі потреби організовуються будинки дитини. Засуджені жінки мають право влаштовувати в будинки дитини своїх дітей віком до трьох років. Будинок дитини при виправній колонії є дитячим закладом. У будинках дитини діти перебувають під опікою адміністрації дитячого закладу на повному державному забезпеченні, їм створюються умови, необхідні для нормальної життєдіяльності та розвитку. Якщо засуджена жінка не виявила бажання проживати в будинку дитини спільно із своєю дитиною, їй має бути надана можливість вільно спілкуватися з нею без обмежень. Не вважається обмеженням спілкування жінки із своєю дитиною, якщо від засудженої вимагається відвідувати дитину у час, вільний від виконання покладених на неї обов`язків.

Таким чином, на час відбування покарання засудженою ОСОБА_5 , її малолітня дитина перебуває на повному державному забезпеченні, її належне утримання та спілкування з матір`ю гарантоване, тоді як недоведено, що батько-пенсіонер засудженої здатен забезпечити належне утримання дитині. За таких обставин суд вважає, що засудженою та її адвокатом недоведено існування умов, передбачених ст. 83 КК України, тому клопотання є необгрунтованим та задоволенню не підлягає. Керуючись ст. 83 КК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення її від відбування покарання як жінки, яка має дитину віком до трьох років в порядку ст. 83 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, вона набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1