Справа № 282/499/23
Провадження № 1-в/282/13/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника засудженого - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.02.2017 у справі №295/5085/16-к засуджено за вчинення тяжкого необережного злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, до 6 років 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 09.11.2021 у справі №368/965/21 ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на 1 рік 317 днів від відбування покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.02.2017 у виді позбавлення волі.

Захисником ОСОБА_4 вказано, що у ході відбування покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Кагарлицька виправна колонія №115", засуджений ОСОБА_5 характеризувався виключно позитивно, дотримувався норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок для установи. Дотримувався правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Був працевлаштованим робітником на контрагентському об`єкті. Дбайливо ставився до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснював за ними належний догляд, використовував тільки за призначенням. Виконував законні вимоги персоналу установи. До виконання роботи із самообслуговування, мав достатній рівень необхідних навичок. До виконання роботи по благоустрою установи відносився з розумною ініціативою. Дотримувався вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Окрім того, ОСОБА_5 за час відбування покарання, тобто з 2017 по 2021 включно 16 (шістнадцять) разів заохочувався правами начальника установи (Подяки) за добросовісне відношення до праці в господарській обслузі та на континентальному об`єкті.

Також захисником в клопотанні зазначено, що 21.03.2022 ОСОБА_5 за власним бажанням вступив до лав Збройних Сил України та виконує обов`язки військової служби безпосередньо в зоні проведення бойових дій, а тому маючи досвід управління транспортними засобами ряду категорій, бойовий досвід, при поверненні права на керування транспортними засобами, зможе виконувати значно ширший спектр дій та завдань в зоні ведення бойових дій, пов`язаних з керуванням спеціальним та військовим транспортом.

Станом на момент подання даного клопотання ОСОБА_5 відбув понад 1,5 року з призначених судом 3-х років додаткового покарання та у відповідності до п.1 ч.3 ст.81 КК України, набув права на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав, викладених у ньому. Також вказав, що особисто повідомив засудженого ОСОБА_5 про розгляд 23.05.2023 о 10 год. 30 хв. клопотання про звільнення його від відбуття додаткового покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив та вказав, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння, призвело до смерті малолітнього, а тому він вважає, що підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від відбуття додаткового покарання визначеного вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.02.2017 відсутні.

Представник Житомирського районного сектору №4 філії Державна установа "Центр пробації" у Житомирській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. У своїй заяві, що надійшла до суду просила проводити судове засідання за її відсутності, при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві, просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» запровадження даного правового інституту, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у вказаній постанові в пункті 17, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

За приписами ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.02.2017 року (справа №295/5085/16-к) ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 6 років 10 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Вчинений засудженим ОСОБА_5 злочин є необережним тяжким злочином. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 09.11.2021 у справі №368/965/21 ОСОБА_5 від відбуття покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 24.02.2017 у виді позбавлення волі звільнено умовно-достроково.

Відповідно до положень ч.3 ст.55 КК України, строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Відповідно до положень п.п.1, 2 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Як встановлено судом засуджений ОСОБА_5 станом на 23 травня 2023 року відбув 1 рік 6 місяців 13 днів додаткового покарання, тобто не відбув у встановлену законом частину додаткового покарання, згідно вимог чинного законодавства (не менше двох третин строку покарання), а від так не набув права на умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Також слід вказати, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.7 постанови №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

В судовому засіданні судом досліджено надані захисником ОСОБА_4 характеризуючі дані на засудженого, а саме: позитивні характеристики, видані начальником державної установи "Кагарлицької виправної колонії №115" від 20.09.2021, довідку про заохочення та дисциплінарні стягнення засудженого ОСОБА_5 , наказ від 07.10.2021 №56/АГ-21 "Про заохочення засудженим за результатами III кварталу 2021 року", службова характеристика на ОСОБА_5 видана командиром військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2023.

Разом з тим судом встановлено, що вчинений засудженим злочин пов`язаний із грубим порушенням останнім правил безпеки дорожнього руху, де протиправні дії засудженого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті малолітнього пішохода та ще двом особам завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тоді як відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Більше того, із вироку від 24.02.2017 вбачається, що протиправні дії засудженого ОСОБА_5 було вчинено в стані алкогольного сп`яніння.

Так, керування особою транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, бо водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я учасників дорожнього руху.

Тому суд вважає, що звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами в цьому випадку нівелює мету кримінального покарання, оскільки таке звільнення жодним чином не слугуватиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, як це передбачено в ч.2 ст.50 КК України.

Суд відхиляє доводи захисника засудженого відносно того, що при поверненні права на керування транспортними засобами, засуджений ОСОБА_5 зможе виконувати значно ширший спектр дій та завдань в зоні ведення бойових дій, оскільки до матеріалів справи не надано доказів неможливості виконання останнім бойових завдань за відсутності права керування транспортними засобами.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, оскільки на цей час відсутні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування додаткової міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55, 81 КК України, п.2 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника засудженого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Любарський районний суд Житомирської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 45 хв. 25.05.2023.