УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року

м. Київ

справа № 756/6859/23-к

провадження № 51-3851впс23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження за його скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві та Оболонської окружної прокуратури м. Києва, що полягає

у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою

від 31 травня 2023 року (справа № 756/6859/23-к) з Оболонського районного суду

м. Києва до Вищого антикорупційного суду,

встановив:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що матеріали вказаного провадження, які перебувають

на розгляді в Оболонському районному суді м. Києва, поєднані ще з п`ятьма справами,

які розглядаються як вказаним судом, так і Печерським районним судом м. Києва,

а також Київським апеляційним судом, та належать до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки суб`єктами вчинених кримінальних правопорушень

є службові особи з переліку, визначеного п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК, за ознаками, вказаними

у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК, а саме розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди. З огляду на наведене на підставі частин 1, 3 ст. 33-1, ч. 3 ст. 34 КПК ОСОБА_4 просить направити матеріали провадження за його скаргою

(справа № 756/6859/23-к) з Оболонського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду для розгляду.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, та додані до нього матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також

про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Частиною 1 ст. 34 КПК визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: до початку судового розгляду виявилося,

що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював

у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду)

з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Проте, на жодну із вищенаведених підстав ОСОБА_4 у клопотанні не послався.

Що стосується викладених у клопотанні мотивів, з яких ОСОБА_4 звертається

до Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК, то слід зазначити таке.

Підсудність - це сукупність юридичних властивостей кримінального провадження,

на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає, в якому саме суді і в якому складі суддів має розглядатися і вирішуватися по суті справа. Правила про підсудність випливають із основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК, а також засад організації судової влади, окреслених у розділі 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вони безпосередньо ґрунтуються на принципах побудови системи судоустрою, встановлених ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме територіальності, спеціалізації та інстанційності.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 вище згаданого Закону систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди та Верховний Суд.

Крім того, для розгляду окремих категорій справ відповідно до цього Закону в системі судоустрою діють вищі спеціалізовані суди. Такий статус має Вищий антикорупційний суд.

Як убачається з клопотання та відповіді Оболонського районного суду м. Києва,

до вказаного суду від ОСОБА_4 надійшла скарга на бездіяльність уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві та Оболонської окружної прокуратури м. Києва,

що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою

від 31 травня 2023 року (справа № 756/6859/23-к). Розгляд зазначеної скарги в суді призначено на 12:00 11 липня 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Беручи до уваги, що законодавець здебільшого прямо зазначає, що судовий контроль

за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7

ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. З ст. 244, ч. 10

ст. 290 КПК), з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, зокрема ч. 1 ст. 306 КПК.

При цьому заявник не був обмежений у праві вибору суду до якого він може звертатись.

Враховуючи початкову стадію, у Суду відсутні відомості про суб`єктів вчинення кримінальних правопорушень та кваліфікацію дій, тому на даному етапі відсутня можливість визначити підсудність з урахуванням спеціалізації.

Нормами КПК не передбачено права касаційного суду втручатись у стадію досудового розслідування.

Отже, підстав для направлення провадження за скаргою ОСОБА_4 , яке на цей час перебуває на розгляді у районному суді, до Вищого антикорупційного суду немає.

Крім того, ОСОБА_4 не позбавлений можливості самостійно звернутись зі скаргою до Вищого антикорупційного суду.

Керуючись ст. 34 КПК, Суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 про направлення матеріалів провадження

за його скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві та Оболонської окружної прокуратури м. Києва, що полягає у невнесенні відомостей

про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 31 травня 2023 року (справа

№ 756/6859/23-к) з Оболонського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3