Справа № 449/931/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/680/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою Клопотання адвоката ОСОБА_12 задоволено, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000213 щодо обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч.З ст. 369 КК України, та щодо обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 368 КК України, у зв`язку з його не відповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України повернуто прокурору.

Не погоджуючись із даною ухвалою прокурор подав на неї апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 16.05.2023 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000213 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_13 за ч.3 ст.368 КК України і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що п.3-1 та п.8-1 ч.2 ст.291 КПК України передбачають зазначення в обвинувальному акті анкетних відомостей викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та розмір пропонованої йому винагороди. Однак, особа з процесуальним статусом «викривач» у даному кримінальному провадженні відсутня. Процесуального статусу особа набуває внаслідок прийняття процесуального рішення слідчим, прокурором, судом. Доказів того, що у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_13 за ч.3 ст.368 КК України, приймалось процесуальне рішення про визнання особи викривачем, суду надано не було, таких не існує.

Окрім того, перевірка відповідних обставин можлива лише на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів. Відтак, вважати порушенням норм КПК України невнесення в обвинувальний акт відомостей про особу з процесуальним статусом «викривач» у разі відсутності особи з таким процесуальним статусом, у суду підстав не було.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника, захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , які просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Якщо рішення суду не буде ґрунтуватись на цих трьох основних вимогах, то таке істотне порушення вимог кримінального процесуального закону у відповідності до ст. 409 КПК України є підставами скасування такого судового рішення.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, такі правопорушення є кримінальними корупційними правопорушеннями, що визначено відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально- правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт складається та підписується слідчим (в окремих випадках прокурором), після чого затверджується прокурором (ч.ч. 1 та 3 ст. 291 КПК України) Перелік документів, що додаються до обвинувального акта визначено в ч. 4 ст. 291 КПК України. При цьому надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Пунктами 3-1 та п.8-1 ч.2 ст.291 КПК України передбачено зазначення в обвинувальному акті анкетних відомостей викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та розмір пропонованої йому винагороди.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, особа з процесуальним статусом «викривач» у даному кримінальному провадженні відсутня. Процесуального статусу особа набуває внаслідок прийняття процесуального рішення слідчим, прокурором, судом.

Доказів того, що у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_13 за ч.3 ст.368 КК України, приймалось процесуальне рішення про визнання особи викривачем не представлено.

Окрім того, перевірка відповідних обставин можлива лише на стадії судового розгляду шляхом дослідження усіх наявних доказів.

Таким чином, колегія суддів погоджується із думкою прокурора, що вважати порушенням норм КПК України невнесення в обвинувальний акт відомостей про особу з процесуальним статусом «викривач» у разі відсутності особи з таким процесуальним статусом, підстав немає.

Апеляційним судом встановлено, що в обвинувальному акті, складеному щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.369-2, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_13 за ч.3 ст.368 КК України, наявні усі перелічені кримінальним процесуальним законом обов`язкові елементи. Зокрема, такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором у даному кримінальному провадженні, до нього долучений реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання копій обвинувального акту. Водночас, в обвинувальному акті викладено чітке і послідовне формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , в реєстрі матеріалів свідків зазначено.

Відтак, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального Закону є надуманими такими що не відповідають дійсності, оскільки в обвинувальному акті зазначено його реєстраційний номер, найменування кримінального провадження, анкетні про обвинуваченого та виклад фактичних кримінального правопорушення, кримінальну правову кваліфікацію.

Згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції грубо порушив норми матеріального і процесуального права, повернувши кримінальне провадження прокурору безпідставно.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище допущені судом першої інстанції порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне судове рішення, а тому апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підставною, такою, що підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії попереднього розгляду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 задоволити.

Ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 16 травня 2023 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії попереднього розгляду у цьому ж складі суду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4