Справа № відсутній
Провадження № 11-п/824/491/2023
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

22 серпня 2023 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вивчивши клопотання засудженого ОСОБА_2 про визначення підсудності для розгляду клопотання про зміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 року ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: - за ст. 19 пунктами «ж», «і» ст. 93 КК України 1960 року - на строк 15 років; - ч. 3 ст. 142 КК України 1960 року - на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна; - за ч. 2 ст. 307 КК України - на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна; - ч. 1 ст. 263 КК України - на строк 4 роки та за пунктами «ж», «з», «і» ст. 93 КК України 1960 року - до довічного позбавлення волі. На підставі ст. 42, ч. 3 ст. 42 КК України 1960 року за сукупністю злочинів ОСОБА_2 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Верховного суду України від 21.07.2005 року вирок колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 року залишено без змін.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17.02.2021 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_2 , подане в порядку п. 14 ч. 1 ст.537 КПК, про вирішення сумнівів та протиріч, що виникають при виконанні вироку Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року. Резолютивну частину вироку Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року в частині обрахування строку покарання ОСОБА_3 викладено в наступній редакції: «Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 30 червня 1999 року». Періодом попереднього ув`язнення ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, за яким було щодо нього та інших осіб ухвалено вирок Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року, постановлено вважати період з 30 червня 1999 року по 21 липня 2005 року. Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України (у редакції Закону №838-VII) зараховано ОСОБА_2 у строк покарання, призначеного вироком Апеляційного суду АР Крим від 26 січня 2004 року, попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 30 червня 1999 року по 21 липня 2005 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До Київського апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про визначення підсудності його клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке.

Клопотання обґрунтоване тим, що він відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Автономної республіки Крим, з 28.12.2018 року тимчасово перебуває в ДУ «Київський слідчий ізолятор», характеристику та іншу документацію щодо нього буде надавати зазначена установа, а тому, у відповідності до вимог ст. 12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року, Київський апеляційний суд має визначити підсудність його клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ , що розглядаються у таких судах, визначається у порядку , передбаченому частиною сьомою статті 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Як випливає із змісту звернення, засуджений ОСОБА_2 ставить питання про визначення підсудності його клопотання про заміну невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004року більш м`яким.

Відповідно до вимог ст.ст.537,539 КПК України клопотання про вирішення питання заміни невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

До повноважень суду апеляційної інстанції не віднесено питання визначення підсудності клопотань про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Оскільки ОСОБА_2 відбуває покарання у межах територіальної юрисдикції судів, які не розташовані на тимчасово окупованих територіях і здійснюють правосуддя у визначеному порядку, то відсутні підстави для застосування вимог ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» .

Так як у зверненні засудженого ОСОБА_2 ставиться питання , яке перебуває поза межами повноважень Київського апеляційного суду, то у відкритті провадження за його клопотанням про визначення підсудності клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ст.12 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_2 про визначення підсудності клопотання про заміну невідбутої частини покарання за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2004 року більш м`яким.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала клопотання, разом з клопотанням та усіма доданими до нього матеріалами.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Суддя ОСОБА_1