САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1644/23
Провадження № 1-кп/726/122/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження ЄРДР № 0000367 від 09.05.2023року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, який являється приватним підприємцем, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого,-

- 02.04.2021 вироком Садрігського районного суду м. Чернівці за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт терміном на 100 годин, які не відбув;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 08.05.2023 року, близько 14 години 40 хвилин, перебуваючи біля банкомату «Приватбанк», що за адресою: м. Чернівці, вул. Заводська, 7, в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який діє по теперішній час, реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, умисно, протиправно з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для інших осіб, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти в сумі 3000 гривень, які були залишені потерпілою під час зняття грошових коштів в банкоматі «Приватбанк», що по вул. Заводській, 7 в м. Чернівці.

Після вчинення крадіжки, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєного пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюються та просив суворо його не карати.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив суд визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, шляхом часткового складання покарань за вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 02.04.2021 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 (десять) днів, просив суд вирішити питання з речовими доказами.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру. Просила покарати обвинуваченого ОСОБА_4 на розсуд суду.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що його рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинувачених та кваліфікація їх дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчинене повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів;

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий. На обліку в лікаря - психіатра не перебуває, але перебуває на обліку у лікаря - нарколога з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація, має на утриманні має двох малолітніх дітей.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини, добровільне відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

А тому при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, те що злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , те що він раніше судимий, за вчинення умисного корисливого злочину, належних висновків не зробив, покарання призначене судом не відбув, також враховуючи те, що у нього на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та з врахуванням пом`якшуючих вину обставин, а саме визнання вини, позиції потерпілої, яка немає ніяких матеріальних та моральних претензій, які у своїй сукупності істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням особи винного ОСОБА_4 суд вважає можливим визначити покарання встановленого в санкції ст.185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

Також суд вважає, що з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , те що він раніше судимий, покарання призначене судом не відбув, належних висновків для себе не зробив, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.

Також суд вважає, що до призначеного судом покарання, на підставі ст.71, 72 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Садгірського районного суду м.Чернівці від 02.04.2021 року.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ст. 71 ч.1, 72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.04.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років 10 (десять) днів.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку - 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, згідно постанови про визнання та приєднання речових доказів від 11.05.2023 року - повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1