Справа №523/8535/22
Провадження №1-кп/523/823/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у присутності обвинувачених, розглянувши у судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000022 від 3.05.2022р. за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 ч.3 КПК України ухвалою Суворовського районного суду м. Одесі від 27.07.2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали слідчого судді припиняє свою дію 25.09.2023 року.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав письмове клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України, вина їх підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, в тому числі показами потерпілого, який був допитаний у судовому засіданні, вважаючи, що деякі ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме ризик можливого переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення продовжують існувати, обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може їм загрожувати за результатами розгляду кримінального провадження, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім того не працевлаштовані, не мають постійних джерел доходів, ОСОБА_9 , будучи умовно- достроково звільненим від покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, маючи незняту та непогашену судимість знову вчинив новий умисний злочин; відносно ОСОБА_8 існує запит щодо екстрадиційного арешту; відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 наявні інші кримінальні провадження, в якому вони обвинувачується у вчинення тяжкого злочину проти здоров`я потерпілого, тому на думку прокурора єдиним запобіжним заходом, який може запобігти ризикам є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за викладених підстав просив продовжити відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються обвинувачені, та покарання, що загрожує у разі визнання осіб винними, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_5 , який в захист інтересів ОСОБА_8 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що в клопотанні відсутні посилання на ризики, передбачені ст.177 КПК України, лише тяжкість злочину, також не вказані мотиви, чому потрібно продовжувати строк дії запобіжного заходу, водночас надав до суду клопотання про зміну відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який, мотивуючи тим, що підзахисний тривалий час утримується під вартою, справа повільно рухається, у минулому судовому засіданні був допитаний потерпілий, який дав покази, що ОСОБА_8 жодним чином нічого не вимагав, не погрожував, тому ризик впливу відпадає, взагалі ризики зменшилися, окрім цього підзахисний має міцні соціальні зв`язки, на утриманні неповнолітню дитину, дружину, наявне місце проживання, у звязку з чим за наявності перелічених підстав просив змінити відносно підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт;

захисника ОСОБА_4 , який в захист інтересів ОСОБА_10 , не погоджуючись з клопотанням прокурора, також вказав, що клопотання не містить посилання на ризики, не зрозуміло, що має на увазі прокурор, зазначаючи на відсутність законослухняної поведінки, оскільки ОСОБА_12 раніше не судимий, жодного обвинувального вироку відносно нього не існує, відносно підзахисного діє презумпція невинуватості; щодо ризику переховування посилання прокурора лише на тяжкість злочину не може бути єдиною підставою тримання особи під вартою, крім того ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання у м. Одесі, на утриманні малолітню дитину, є можливість офіційно працевлаштуватися, також зазначаючи, що врахуванню підлягає відсутність у слідчому ізоляторі заходів цивільного захисту, споруд, водночас надаючи до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, обґрунтовуючи вище викладеними доводами, відсутністю ризиків та тривалим триманням підзахисного під вартою, разом з цим звертаючи увагу суду, що у судовому засіданні був допитаний потерпілий, який дав відповідні покази, з яких виходить, що події були розпочаті до масштабного воєнного вторгнення, тобто ознаки частини 4 ст.189 КК України відсутні, крім цього потерпілий чітко відповів, що ОСОБА_12 йому не погрожував, нічого не вимагав, лише один раз попросив 500 гривень у борг, у зв`язку з чим за наявності підстав просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити відносно підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його фактичного проживання; в якості репліки зауважуючи, що відповідно висновків Європейського суду якщо особа мала можливість переховуватися, але не скористалися цим, то такий ризик переховування як такий відсутній,

захисника ОСОБА_6 , яка в захист інтересів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , підтримуючи думку колег, заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначаючи, що клопотання прокурора є формальним, що в свою чергу є недопустимим, посилаючись на практику Європейського суду та позицію Верховного суду, відповідно яких навіть обґрунтована підозра зі спливом часу перестає бути підставою для тримання особи під вартою, для цього потрібні більш вагомі підстави, крім того положеннями ст.199 КПК України передбачено, що прокурор повинен довести, що ризики не зменшилися чи з`явилися нові, але як вбачається ризики зменшилися, ризик впливу взагалі відсутній, в обґрунтування двох ризиків можливого переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення зазначається лише тяжкість злочину, що також є не допустимим, так як повинні бути більш вагомі обґрунтування та беручи до уваги покази потерпілого, викликає сумніви кваліфікація інкримінованого підзахисним злочину, водночас звертаючи увагу суду, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 мають міцні соціальні зв`язки, родини, постійне місце проживання, є громадянами України, особами раніше не судимими, ОСОБА_11 до затримання був приватним підприємцем, у нього поганий стан здоров`я, про що суду були надані документи, крім того прокурор не обґрунтував, чому не можливо застосувати до підзахисних більш м`який запобіжний захід, наприклад є цілодобовий домашній арешт навіть з засобами електронного контролю, вважаючи, що на сьогоднішній день взагалі не має того ступеню ризиків, які б виправдовували тримання ОСОБА_11 та ОСОБА_9 під вартою, у зв`язку з чим просила змінити відносно підзахисних запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою;

захисника ОСОБА_7 , який в захист інтересів ОСОБА_11 , підтримав адвоката ОСОБА_6 , в свою чергу зазначаючи, що суду неодноразово надавали документи щодо стану здоров`я підзахисного, відповідно яких йому рекомендована операція; щодо посилання прокурора в клопотанні на погану репутацію ОСОБА_11 , то дана інформація не відповідає дійсності, оскільки стороною захисту були пред`явлені позитивні характеристики, тому просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою;

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , які повністю приєдналися до думки своїх захисників, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, запевняючи, що будуть з`являтися до суду, при цьому ОСОБА_9 зауважив, що народився в Україні, в Росії перебував всього декілька років на заробітках; ОСОБА_11 вказав, що раніше обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не порушував, також посилаючись на поганий стан свого здоров`я, враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи, що судовий розгляд по суті ще триває, продовжується дослідження доказів, відтворення та огляд відео та аудіо записів, що потребує певного часу, крім цього судом прийняті до уваги достатні аргументи сторони захисту, що у обвинувачених наявні стійкі соціальні зв`язки, місце проживання, однак на думку суду це не є домінуючою вагомою підставою для зміни відносно обвинувачених запобіжного заходу, водночас, не даючи правову оцінку інкримінованого обвинуваченим злочину, суд враховує характер та специфіку пред`явленого обвинувачення, відповідно якому дії обвинувачених відносяться відповідно до положень ст.12 КК України до особливо тяжкого злочину; приймаючи до уваги особи обвинувачених, які за змістом обвинувального акту достовірно знаючи, що на території України оголошений воєнний стан, свідомо вчинили умисне кримінальне правопорушення за попередньою змовою з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), що також вбачається з показів потерпілого, допитаного у судовому засіданні, крім того не працевлаштовані, не мають легальних джерел доходів, відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 на розгляді суду перебувають інші обвинувальні акти, щодо ОСОБА_8 існує запит на екстрадіційний арешт; ОСОБА_9 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що судом приймається в якості характеризуючих даних, та дозволяє прогнозувати поведінку обвинувачених у майбутньому, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачені, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованого їм злочину, можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; не виключається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, виходячи з наведеного, суд дійшов до переконання, що раніше обраний запобіжний захід відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченим діяння, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України декілька зменшилися, але два з них не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, крім того, будь-яких виключних обставин, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України та давали підстави для зміни щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу на теперішній час не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», що на думку суду також буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК України.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, при прийнятті рішення щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України, за змістом якої суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачуються у скоєнні злочину з погрозою застосування насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, керуючись ст.ст. 132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Відмовити захиснику ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 19.11.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 19.11.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 19.11.2023р. включно без визначення розміру застави.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 19.11.2023р. включно без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 19.11.2023 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1