Провадження № 1-кп/761/2860/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000400, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

установив:

І. Історія провадження.

21.04.2023 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000400, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2023 визначено головуючого суддю Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21.04.2023 у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст. ст. 314-316 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про колегіальний розгляд вказаного обвинувального акту від 21.04.2023 поданого в межах кримінального провадження № 0000400.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 24.04.2023 визначено склад колегії суддів: головуючого суддю ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 24.04.2023 клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено та обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою суду від 15.06.2023 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 без визначення розміру застави терміном на 60 (шістдесят) днів.

ІІ. Позиція, клопотання, скарги і заяви учасників судового провадження у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Крім того, прокурор просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились та не зменшилися, та зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути обрані, оскільки не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, враховуючи, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинах, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, останній може покинути територію України, незважаючи на обмеження встановленні воєнним станом, та володіє навиками контрспостереження та конспірації, що дозволять йому ефективно переховуватися від суду. Прокурор також зазначає на процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час досудового розслідування, який після ознайомлення з повістками про виклик, надіслав лист із причинами неможливості явки до прокурора, а саме «проживання за кордоном», пандемія «Ковід», воєнний стан в Україні, що, на думку сторони обвинувачення, не є тими обставинами, що об`єктивно унеможливлювали його з`явлення на виклики.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечували проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні, зазначивши, що досудове розслідування було проведено з численними процесуальними та процедурними порушеннями у зв`язку з чим під час підготовчого судового засідання стороною захисту було заявлено ряд скарг, а саме:

-скарга на постанову слідчого ГСУ СБ України від 29.12.2022 про оголошення в розшук ОСОБА_5 , обґрунтовуючи її тим, що на момент винесення зазначеної постанови ОСОБА_5 статусу підозрюваного не набув у зв`язку з неналежним врученням повідомлення про підозру, а тому, на думку сторони захисту, постанова є незаконною, не відповідає критерієм вмотивованості, не відповідає приписам ст. 110 КПК України, є формальною та такою, що була винесена без дотримання належної правової процедури та відсутності для цього правових підстав;

-скарга на постанову слідчого ГСУ СБ України від 15.02.2023 про відновлення досудового розслідування, обґрунтовуючи її тим, що оскаржувана постанова містить лише загальну цитату щодо потреби у проведенні процесуальних дій, з посиланням на ст.ст. 110, 282 КПК України без уточнення конкретних процесуальних дій, що будуть вчинятись та без дотримання вимог цих же статей КПК України, а тому, на думку сторони захисту, постанова є незаконною, не відповідає критерієм вмотивованості, не відповідає приписам ст. 110 КПК України, є формальною та такою, що була винесена без дотримання належної правової процедури та відсутності для цього правових підстав;

-скарга на постанову слідчого ГСУ СБ України від 01.03.2023 про відновлення досудового розслідування, обґрунтовуючи її тим, що оскаржувана постанова містить лише загальну цитату щодо потреби у проведенні процесуальних дій, з посиланням на ст.ст. 110, 282 КПК України та уточнення конкретної процесуальної дії, а саме розгляд слідчим суддею клопотаня про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України), що буде вчинятися слідчим суддею, а не слідчим, а тому, на думку сторони захисту, постанова є незаконною, не відповідає критерієм вмотивованості, не відповідає приписам ст.ст. 110, 282 КПК України, є формальною та такою, що була винесена без дотримання належної правової процедури та відсутності для цього правових підстав;

-скарга на постанову від 20.03.2023 про продовження строку досудового розслідування, обґрунтовуючи її тим, що клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, в порушення ч. 2 ст. 295 КПК України, не має належного обґрунтування, оскільки жодних умов, що можуть бути правовою підставою для продовження строку досудового розслідування у відповідності до норм КПК України - немає та слідчим у клопотанні не наводиться, а відтак, постанова заступника Генерального прокурора Офісу Генерального прокурора про продовження строку досудового розслідування від 20.03.2023 підлягає скасуванню;

-скарга на постанову слідчого ГСУ СБ України від 24.03.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення експертизи із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа, обґрунтовуючи її тим, що під час проведення допиту ОСОБА_5 , в якості підозрюваного, слідчим ставилося питання щодо готовності останнім проходження експертизи із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа, на що була схвальна відповідь ОСОБА_5 , проте слідчими будь-які процесуальні дії для реалізації такої експертизи не проводилися. У подальшому, постановою слідчого ГСУ СБ України від 24.03.2023 у задоволенні клопотання про проведення експертизи із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа було відмовлено, проте мотиви прийняття зазначеної постанови, їх обґрунтування не зазначені та не дотриманні вимоги п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, а тому, на думку сторони захисту, постанова є незаконною, не відповідає критерієм вмотивованості, не відповідає приписам ст. 110 КПК України, є формальною та такою, що була винесена без дотримання належної правової процедури та відсутності для цього правових підстав;

-дві скарги з аналогічним змістом на постанову слідчого ГСУ СБ України від 13.04.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 , обґрунтовуючи її тим, що слідчий звертаючись з клопотанням про необхідність продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, зазначив про необхідність проведення одночасних допитів ОСОБА_10 зі свідками обвинувачення. У подальшому, допити були проведенні, однак не з усіма свідками, зокрема, зі свідком ОСОБА_11 , що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та невиконання слідчих дій. Надалі, постановою слідчого ГСУ СБ України від 13.04.2023 у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 було відмовлено, проте мотиви прийняття зазначеної постанови, їх обґрунтування не зазначені та не дотриманні вимоги п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України, а тому, на думку сторони захисту, постанова є незаконною, не відповідає критерієм вмотивованості, не відповідає приписам ст. 110 КПК України, є формальною та такою, що була винесена без дотримання належної правової процедури та відсутності для цього правових підстав.

Крім того, стороною захисту було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою, обґрунтовуючи його тим, що досудове розслідування завершено, ризики, передбаченні ст. 177 КПК України базуються на припущеннях сторони обвинувачення, жодного сенсу впливати на свідків чи/та експертів - у обвинуваченого немає, адже їхні покази та висновки вже документально зафіксовані матеріалами кримінального провадження, відсутні будь-які докази спроб впливу обвинуваченого на свідків у період з грудня 2022 року (з моменту, коли ОСОБА_5 стало відомо про оголошену йому підозру) до березня 2023 року (до факту його прибуття на територію України). Крім того, на думку сторони захисту, ризик можливості переховування ОСОБА_5 від суду відсутній, оскільки ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість інкримінованого йому злочину та правові наслідки, самостійно прибув на територію України для активної участі у кримінальному провадженні, будь-які документально зафіксовані стороною обвинувачення факти неприбуття ОСОБА_5 без поважних причин на виклики слідчого чи прокурора - відсутні. Також, сторона захисту просила врахувати, що ОСОБА_12 надала письмову згоду від 15.07.2023 на проживання обвинуваченого у квартирі, що належить їй на праві власності.

Також стороною захисту було подано заперечення проти ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію його захисників, заперечував проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні та просив застосувати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вищезазначених скарг сторони захисту, на його думку, доводи, викладені у скаргах є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичними обставини справи, а відтак не містять підстав для їх задоволення.

III. Положення закону, яким керувався суд.

Із норм статті 314 КПК України вбачається, що після отримання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до статті 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

2. З метою підготовки до судового розгляду суд:

1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;

4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:

здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;

витребування певних речей чи документів;

здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу . За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

IV. Висновки та мотиви суду.

Вислухавши думки учасників судового провадження по викладених у ст. 315 КПК України питаннях, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами чинного КПК України. Підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України, для закриття кримінального провадження чи для направлення клопотання для визначення підсудності, а також для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, не встановлено.

Ознайомившись з обвинувальним актом, суд з`ясував, що у ньому наявний виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень та вказівка на відповідну статтю КК України, якою установлено кримінальну відповідальність за діяння яке, на переконання прокурора мало місце, наявне формулювання обвинувачення та містяться решта обов`язкових відомостей, визначених у ч. 2 ст. 291 КПК України.

Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні не надійшло. Колегією суддів також не встановлені обставини, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, які могли б бути підставою для ухвалення рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Таким чином, наявні всі підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (із урахуванням принципів відкритості та гласності), колегією суддів.

Колегією суддів вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений та його захисники.

Як убачається зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, що виключає можливість складення досудової доповіді.

Щодо скарг сторони захисту на постанови сторони обвинувачення, колегія суддів констатує, що їх розгляд неможливий без дослідження матеріалів кримінального провадження, з огляду на таке.

Положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це указує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Разом з тим, як передбачають вимоги даної статті, слідчий суддя та суд при перевірці поданої скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та при винесенні рішення за результатами розгляду такої скарги не повинен вирішувати питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні.

Згідно статті 94 КПК України cлідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.

Оцінка судом під час підготовчого судового засідання законності проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту, наведених у скаргах можливий лише на стадії судового розгляду, під час якого суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини, наголошує, що вирішення даних обставин, повинно відбуватися під час змагальності сторін у судовому процесі, якими є, як сторона захисту так і обвинувачення, та які мають право надати суду, як докази на підтвердження таких обставин так і можливість надання доказів на їх спростування, що має бути предметом розгляду у кримінальному проваджені.

Таким чином суд вважає, що заявлені стороною захисту скарги не підлягають задоволенню, а заявлені ними обставини - передчасними та такими що підлягають вирішенню під час судового розгляду.

Заперечення проти ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва, колегія суддів вважає за необхідне долучити до матеріалів кримінального провадження, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Оцінка доводів, викладених у цих запереченнях, буде надана під час судового розгляду.

Вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Прокурор просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи із загальних визначень вказаних понять, слід відмітити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» («Klishyn v. Ukraine» № 306/1/04 від 23.02.2012) наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого, який матиме змогу використовувати свої вміння, здобуті під час проходження служби в підрозділах СБ України, в їх сукупності, суд, приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості обвинуваченим переховуватися від суду.

Під час надання оцінки наявності ризику переховуватись від органу досудового розслідування, судом також враховується те, що згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із урахуванням продовження строку дії правового режиму, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини у рішенні у справі «Тодоров проти України» («Todorov v. Ukraine» № 16717/05 від 12.04.2012), відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Крім того, прокурор посилається на ризик незаконного впливу на свідків, експерта, спеціалістів, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 може здійснювати вплив на них з метою спонукання останніх до ненадання показань, спотворення обставин, які їм відомі, виходячи з того, що обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, що в свою чергу зможе перешкодити проведенню належного судового розгляду.

Водночас, суд вважає недоведеним прокурором наявність такого ризику, як вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, будь-яких доказів на підтвердження вказаного ризику суду прокурором також не надано, а тому, враховуючи пояснення сторони захисту та матеріали справи, такі твердження є лише припущеннями з боку прокурора.

При цьому, суд звертає увагу на те що, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до розділу І та ХІХ КК України належать до злочинів проти основ національної безпеки України та військових кримінальних правопорушень, в той час, коли відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність даних правопорушень.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою, а отже будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не є можливим згідно з процесуальними нормамиКПК України.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з положень зазначеного законодавства, наявності встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Разом з тим, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом суду, а не обов`язком, враховуючи стадію судового розгляду, наявність у обвинуваченого місця проживання на території України, суд вважає за доцільне визначити розмір застави обвинуваченому, а саме у розмірі 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 878 800 (один мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у разі, якщо обвинувачений не буде виконувати покладені на нього обов`язки, така сума застави буде стягнута в дохід держави та враховуючи, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який на сьогодні триває, зможе забезпечити потреби державного бюджету (в тому числі ЗСУ).

При призначенні такого розміру застави, колегія суддів поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

У той же час, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом.

Відтак, колегія суддів вважає, що розмір застави, визначений обвинуваченому ОСОБА_5 у повній мірі може гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір є таким, що загроза її втрати буде утримувати обвинуваченого від порушень, встановлених процесуальними нормами або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувати його належну процесуальну поведінку.

Отже, клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 314-315, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого ГСУ СБ України від 29.12.2022 про оголошення в розшук ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого ГСУ СБ України від 15.02.2023 про відновлення досудового розслідування - залишити без задоволення.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого ГСУ СБ України від 01.03.2023 про відновлення досудового розслідування - залишити без задоволення.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на постанову від 20.03.2023 про продовження строку досудового розслідування - залишити без задоволення.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого ГСУ СБ України від 24.03.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення експертизи із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа - залишити без задоволення.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого ГСУ СБ України від 13.04.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого ГСУ СБ України від 13.04.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 приєднати до матеріалів кримінального провадження.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити терміном на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 вересня 2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 878 800 (один мільйон вісімсот сімдесят вісім тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: (код ЄДРПОУ - 26268059, банк - Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA1012089, отримувач - ТУДСАУ в місті Києві, призначення платежу - застава за обвинуваченого).

Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі міста, де він проживає, без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати до зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Київського СІЗО або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена посадова особа Київського СІЗО або іншої установи, де обвинувачений утримується під вартою, негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти і повідомити усно і письмово прокурора та суддю Шевченківського районного суду міста Києва.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою судді обов`язків терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному судом.

У разі внесення застави, і з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із продовженням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 408 КК України, відомості щодо якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 30.03.2022, який відбудеться у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А - на 28 липня 2023 року об 11 годині 00 хвилин.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні колегіально.

Викликати в судове засідання сторін кримінального провадження.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3