ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3084/23 Справа № 205/5559/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останній раз судимого:

- 20 липня 2021 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що протягом періоду відбування покарання засуджений ОСОБА_4 демонстрував поведінку, яка вказує на відсутність позитивних зрушень у його свідомості і не характеризує засудженого як такого, що реально став на шлях виправлення, оскільки останній притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання.

В апеляції:

- засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що суд не розглянув повно та всебічно матеріали його особової справи. Вказує, що за період відбування покарання характеризується добре, має зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, вину у вчиненому злочині усвідомив, щиро кається.

Заслухавши засудженого та його захисника, які просили задовольнити його апеляційну скаргу та застосувати до нього положення ст. 81 КК України, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого ОСОБА_4 , його поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за весь час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2021 року за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 08 вересня 2020 року, кінець строку 08 жовтня 2024 року.

Згідно характеристики, в установах виконання ОСОБА_4 знаходиться з 08 вересня 2020 року. Під час утримання в УВП № 4 характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочення не застосовувались. З 23 листопада 2020 року відбував покарання в ДУ Софіївська ВК № 45, де характеризувався негативно, порушував режим утримання, притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. З 15 лютого 2021 року відбував покарання в ДУ ДВП № 9, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. 22 березня 2021 року був повернутий до УВП № 4, характеризувався негативно, мав три стягнення, заохочень не мав. З 08 листопада 2021 року відбуває покарання в ДУ Дніпровська виправна колонія № 89, де за сумлінне ставлення до праці мав два заохочення, стягнень не мав.

Слід зазначити, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку саме за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Наявність у засудженого ОСОБА_4 двох заохочень безпосередньо перед виникненням у нього права на умовно-дострокового звільнення, не може свідчити про його бездоганну поведінку за час усього періоду відбування покарання, з огляду на наведені вище обставини.

Дотримання ж засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є обов`язком засуджених, і не може окремо дана обставина слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі достатньо обґрунтованих мотивів.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3