ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/2631/23

Провадження № 1-кс/210/1240/23

"25" травня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000638 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта базова загальна середня, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2023 року в провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчим вказано, що 04.05.2023 року приблизно о 16:30 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на смітнику, розташованому у дворі будинку №4 по вул. Соборності Металургійного районум. Кривого Рогу зустрів раніше йому малознайомих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким запропонував розпити спільно з ним наявний у нього спиртний напій - горілку, на що останні погодилися. Тоді вони разом на вказаному смітнику вжили належну ОСОБА_5 горілку, після чого останній запропоновав ОСОБА_8 тепер розпити його спиртний напій, однак отримав від нього відмову. На цьому ґрунті у ОСОБА_5 раптово виникли неприязні відносини до ОСОБА_8 , які викликали у нього гостру неприязнь та намір на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , 04.05.2023 року приблизно о 17:00 годині, перебуваючи на смітнику, розташованому у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи з умислом заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, не маючи наміру на позбавлення останнього життя, зробив йому підсічку, від якої ОСОБА_8 впав на лівий бік тулубу, на бетонну поверхню. Після цього ОСОБА_5 , продовжив свої злочинні дії, направлені на заподіяння ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, а саме сів на нього зверху на тулуб і почергово наніс тому обома кулаками не менш 10 ударів в ділянку голови, а потім підвівшись на ноги двічі взутими ногами стрибнув йому на правий бік голови.

В цей час повз вищевказаного смітника, випадково проходила гр-ка ОСОБА_10 , яка побачила протиправні дії ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_8 і зробила тому зауваження, та висловила вимогу припинити свої дії, інакше вона буде змушена викликати працівників поліції. Тоді ОСОБА_5 вирішив, що досяг бажаного результату та перестав завдавати ОСОБА_8 тілесні ушкодження, після чого побіг за ОСОБА_10 , де був затриманий сторонніми особами.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, згідно лікарського свідоцтва про смерть №1053 від 12.05.2023 року, у вигляді субдуральної гематоми правої півкулі та набряку головного мозку, які стосовно живих осіб, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.

10.05.2023 року у вечірній час доби за місцем мешкання свого знайомого в квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України,за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, про що йому було повідомлено про підозру 25.05.2023 року.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як переховування від слідчого, прокуратури та суду, незаконний вплив на свідків, інших учасників провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий клопотав про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, кожен окремо, під час обговорення клопотання заперечували проти його задоволення, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України,за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

25.05.2023 року ОСОБА_5 на підставі зібраних доказів у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні к кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

-протоколом огляду місця події від 14.05.2023;

-лікарським свідоцтвом про смерть № 1053;

-протоколами допитів свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ;

-протоколами слідчих експериментів зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в судовому засіданні були обґрунтовані та доведені наступні ризики:

1.ризик того, що ОСОБА_14 може переховуватися від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винним та те, що не має міцних соціальних зв`язків;

2.ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що обґрунтовується характером вчиненого злочину, в якому ОСОБА_14 підозрюється, способом його вчинення із застосуванням насильства, внаслідок чого настала смерть особи.

3.ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, про що свідчить відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/T124651.html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Слідчий суддя вважає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення даних злочинів, повністю підтверджується обґрунтованою підозрою у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявними у провадженні доказами, зазначеними безпосередньо у клопотанні та дослідженими під час судового засідання.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Окрім того, слідчий суддя доходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у відповідності до п. п. 1,2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрю ється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000638 від 11.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000638 від 11.05.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з

15 години 20 хвилин 25 травня 2023 року до 14 години 20 хвилин 24 липня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 24 липня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1