Справа № 361/1249/18
Провадження № 1-кс/361/1297/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 14 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статтею 364 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області подано клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 14 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статтею 364 Кримінального кодексу України, а саме земельної ділянки із кадастровим номером :08:002:0022 площею 1,8702 га, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтовано тим, ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2018 року у справі №361/1249/18 було накладено арешт на земельну ділянку із кадастровим номером :08:002:0022 площею 1,8702 га, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_5 шляхом заборони останній або від її імені іншим особа в будь який спосіб розпоряджатися нею в тому числі відчужувати.

З ухвали вбачається, що вищевказана земельна ділянка у ході досудового розслідування визнана речовим доказом злочину у кримінальному провадженні №0000293 від 14 вересня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а застосування даного заходу забезпечення необхідне для забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості його відчуження, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень. Однак, на даний час розміру майнової шкоди у кримінальному провадженні №0000293 від 14 вересня 2017 року так і не встановлено. Крім того, не зрозуміло яким чином дана земельна ділянка може бути використана як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто має значення речового доказу злочину.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала, надала пояснення аналогічні його змісту та просила його задовільнити.

Слідча в судовому засіданні доводи клопотання заперечувала та просила відмовити у його задоволенні, оскільки кримінальне провадження ще не розглянуте.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно частини 1статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

З клопотанням про скасування арешту до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області звернувся захисник власника майна адвокат ОСОБА_4 .

Вирішуючи порушене в межах даного клопотання питання про скасування арешту майна, слідчий суддя, оцінюючи наведені вище обставини, а також враховує і наступне.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначені такі умови застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження з метою забезпечення збереження речових доказів: у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частини 1,2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 6 статті 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Приписами частини 1,3 статті 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих суду матеріалів відсутні відомості вважати, що арештоване майно не відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тому наявні правові підстави вважати, що майно яке належить ОСОБА_5 є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується.

Крім того, на даний момент наявні підстави, які виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, слідчий суддя, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно накладеного ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2018 року у справі №361/1249/18 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями170,171,173,174,309,369,372,395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 14 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статтею 364 Кримінального кодексу України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1