09.08.2023 Справа № 756/6924/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6924/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2023 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001801 від 09.05.2023, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, такого, що не має постійного місця реєстрації, жителя АДРЕСА_1 , такого, що має неповну середню освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, в силу ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено: 1) з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022; 2) з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022; 3) з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022; 4) з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022; 5) з 05:30 21.11.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022; 6) з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023.

09.05.2023 приблизно о 16:45 ОСОБА_4 перебував у приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у місті Києві (просп. С.Бандери, 11а), де в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, того ж дня в той же час ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» за вищевказаною адресою, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення взяв із торгівельних полиць товар, що належить ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К», а саме: - Ніж сантоку 18 см, Basis, ТМ «KRAUFF» (арт. 51626456), в кількості 4 шт, вартістю 206,67 грн за 1 шт (без урахування ПДВ), загальною вартістю 826,67 грн (без урахування ПДВ); - Ніж повара 20 см, Imperium, нерж. сталь, «KRAUFF» (арт. 51621003), в кількості 3 шт, вартістю 288,42 грн за 1 шт (без урахування ПДВ), загальною вартістю 865,25 грн (без урахування ПДВ), а всього на загальну суму 1 691, 92 грн (без урахування ПДВ), які поклав до кишень куртки, в яку був одягнений того дня.

Після цього, ОСОБА_4 пройшов повз лінії кас гіпермаркета не розрахувавшись за товар, однак на виході був зупинений охоронцем. У цей момент у ОСОБА_4 , котрий усвідомлював, що його злочинні дії перестали бути таємними, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, реалізуючи який, ОСОБА_4 , маючи при собі неоплачений товар, зробив ривок та почав тікати з місця вчинення злочину разом із викраденим майном, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником охорони.

Внаслідок вчинення злочину, в разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг спричинити ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» () майнову шкоду на загальну суму 1 691,92 грн (без урахування ПДВ).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи вартість викраденого майна, свою винуватість в інкримінованому злочині визнав частково та показав, що він 09.05.2023 зайшов в магазин «ЕПІЦЕНТР» біля метро «Петрівка» (на просп. Степана Бандери). У магазині він побачив керамічні ножі, які взяв та поклав до внутрішньої кишені куртки, три в одну кишеню і чотири в іншу. Після цього, на виході з магазину у нього з охоронцем зав`язалась розмова з приводу працевлаштування, однак, коли він повідомив, що він є раніше судимим, охоронець повідомив, що він ( ОСОБА_4 ) не зможе працевлаштуватись у даному гіпермаркеті. Після цього, він ( ОСОБА_4 ) попрощався та направився до виходу з магазину, проте несподівано для нього хтось підійшов ззаду і схопив його за шиворот. Злякавшись, намагаючись вирватись та звільнитись від несподіваних дій невідомої йому особи, він пройшов приблизно 2 метра, втім вказаний чоловік повалив його ( ОСОБА_4 ) на землю, скрутили руки й повели до приміщення охорони, після чого викликали поліцію. При цьому, ОСОБА_4 повідомив, що він не чув жодних окликів до нього та вимоги зупинитись, а коли побачив, що особи, які його зупиняють є охороною гіпермаркета, то жодного опору він їм не чинив. Пояснив, що вкрав ножі з метою їх подальшого продажу задля купівлі мобільного телефону, умислу на грабіж не мав. Водночас, в судових дебатах та в останньому слові обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, просив суд суворо його не карати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за дачу завідомо неправдивих показань, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що обвинуваченого до події кримінального правопорушення особисто не знав, підстав оговорювати його не має. При цьому, показав, що протягом трьох років він працює старшим охоронцем в гіпермаркеті «ЕПІЦЕНТР» на просп. Бандери, 11а у місті Києві. Точний день та час події він не пам`ятає, оскільки такі події у гіпермаркеті носять регулярний характер. При цьому, щодо обставин, пов`язаних з ОСОБА_4 , якого він впізнав як особу, котру зупинив (затримував), то свідок повідомив, що відомості про підозрілу поведінку вказаного чоловіка в торгівельному залі гіпермаркета він отримав від відеооператора. Він (свідок ОСОБА_10 ) направився до обвинуваченого, щоб запитати, чи є при ньому несплачений товар, однак обвинувачений на прохання зупинитись не відреагував, та почав тікати, а тому, пройшовши за ним близько 10 метрів та намагаючись зупинити його словесно, що залишилось без реагування, свідок схопив ОСОБА_4 за лікоть та повалив його на землю, щоб він ( ОСОБА_4 ) не втік, при цьому останній чинив супротив.

Крім того, в ході судового провадження було досліджено:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001801 від 09.05.2023, зі змісту якого вбачається, що відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, до вказаного реєстру було внесено 09.05.2023 о 19:51;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.05.2023 о 20:19, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, з додатком (оптичним диском з відеозаписом) до нього, складеного в присутності захисника ОСОБА_9 , в якому зазначено про те, що 09.05.2023 приблизно о 16:50 у приміщенні ТЦ «ЕПІЦЕНТР» у м. Києві (просп. Бандери, 11а) ОСОБА_4 було фактично затримано як особу, підозрювану в учиненні злочину, оскільки він намагався відкрито викрасти товар на загальну суму 1 691 грн (без ПДВ), однак свої дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі. При цьому, ОСОБА_4 на виконання вимог ч. 4 ст. 208 КПК України належним чином було роз`яснено його права та обов`язки, про отримання копії протоколу свідчать підписи сторони захисту. Протокол не містить будь-яких пояснень сторони захисту з приводу незгоди з його змістом, жодних заяв, зауважень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення сторона захисту не заявляла та не подавала.

На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України з дотриманням положень ч. 7 ст. 223, 236 КПК України слідчим у присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за участю захисника ОСОБА_9 , було здійснено обшук затриманої особи, - ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено:- 7 столових ножів, які було поміщено до спеціального пакету №ЕХР0375382, куртку коричневого кольору, яку було поміщено до спеціального пакету №ЕХР1107940.

Протокол відповідає вимогам статей 104, 208 КПК України та є належним, допустимим та достовірним доказом у кримінальному провадженні, який сумніву в суду не викликає;

- протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 10.05.2023, відповідно до якого слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 було пред`явлено постанову про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 09.05.2023, на що працівником гіпермаркету було знято показання з технічного засобу відео-фіксації, зокрема, з камер відеоспостереження ТЦ «ЕПІЦЕНТР» за адресою: м. Київ, просп. Бандери, 11а, шляхом копіювання відповідних відеоматеріалів на оптичний носій інформації - DVD+R диск;

- протокол огляду речового доказу від 10.05.2023, проведеного слідчим СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_13 , котра провела огляд відеозаписів з камер відеоспостереження гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у місті Києві (просп. Бандери, 11а) від 09.05.2023, які містяться на DVD+R диску, та детально описала хронометраж дій ОСОБА_4 , обґрунтовуючи те, що 09.05.2023 останній, перебуваючи в торгівельній залі магазину, бере товар, ховає його собі у внутрішні кишені куртки, в яку був одягнений. У подальшому ОСОБА_4 прямує по іншим торгівельним залам, проходить повз ряди з товаром у напрямку виходу з магазину й зупиняється біля охоронця, з яким починає розмову. В подальшому ОСОБА_4 разом із працівником охорони проходить до виходу з гіпермаркету та здійснює спробу втекти, однак його було зупинено працівником охорони, який повалив його на землю. У момент, коли охоронець намагається зупинити ОСОБА_4 , у нього з-під куртки випадають ножі. Після цього ножі, підбирає з землі працівник охорони, а ОСОБА_4 заводять до службового приміщення гіпермаркету.

Інші докази у кримінальному провадженні судом не досліджувались з огляду на позиції сторін кримінального провадження, висловлені в судовому засіданні під час визначення судом обсягу доказів, що підлягають дослідженню та встановленню порядку їх дослідження. Будь-яких клопотань про дослідження інших доказів у кримінальному провадження сторони кримінального провадження не заявляли.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 при оцінці доказів, як правило, застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_10 на предмет їх достовірності, суд бере їх до уваги, оскільки вони є логічними, послідовними, а також узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, та не суперечать між собою. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими й достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не мав умислу на грабіж, оскільки мав умисел лише на таємне викрадення чужого майна, суд до уваги не приймає та оцінює критично, вважає їх такими, що звернені на уникнення від кримінальної відповідальності за фактично скоєне діяння, оскільки такі показання повністю спростовуються вищевказаними доказами, а також даними, що містяться на безпосередньо дослідженому в ході судового розгляду диску із записами з камер відеспостереження, та не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 на ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що за результатами судового розгляду повністю доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Слід зазначити, що згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд зважує на роз`яснення, що містяться в абзаці 3 пункту 3 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до якого, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, котрий має середню освіту, неодружений, місця реєстрації на території України не має, за місцем проживання у місті Києві характеризується формально посередньо, на момент вчинення злочину не працював, в силу ст. 89 КК України несудимий, на спеціальних обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність, при цьому обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статей 66, 67 КК України суд не встановив.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання за вчинене у виді позбавлення волі, з його реальним відбуванням, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом із тим, визначаючи розмір покарання за вчинення замаху на злочин, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відтак, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України обмежують максимальний розмір покарання, який може бути призначений за незакінчене кримінальне правопорушення. Ця норма має імперативний характер і тому суд зобов`язаний її дотримуватися у всіх випадках призначення покарання за замах на кримінальне правопорушення.

Санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

За таких обставин, покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, тобто за вчинення закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану підлягає призначенню в розмірі 6 (шести) років та 8 (восьми) місяців позбавлення волі, оскільки мінімальний строк покарання за вказаний злочин перевищує дві третини максимального строку найбільш суворого виду покарання за цей злочин.

При цьому, суд не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням статей 69, 75 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили - залишити без зміни.

Зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «КИЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» до набрання вироком законної сили - залишити без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попередньо ув`язнення в період з 09.05.2023 (момент фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- 4 столові ножі марки «КРАУФ» (арт. 51626456), 3 столові ножі марки «КРАУФ» (арт. 51621003), які було передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого, - після набрання вироком законної сили залишити потерпілому за належністю;

- куртку коричневого кольору, вилучену в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , яку передано до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (постанова від 09.05.2023, квитанція №001651), - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_4 ;

- DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження з приміщення гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у місті Києві (просп. Бандери, 11а), на якому зафіксовано обставини події, яка мала місце 09.05.2023 (постанова від 10.05.2023), - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1