Провадження № 1-кс/185/1669/23
У Х В А Л А

10 серпня 2023 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401 від 08 серпня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, про застосування до підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Шолохове Нікопольського району Дніпропетровської області, українки, громадянки України, яка має середню освіту, не одружена, не працює, не має на утримання неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, останній раз 28.08.2017 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік, 23.10.2018 знята з обліку у зв`язку з закінченням іспитового строку,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до клопотання 08 серпня 2023 року протягом дня ОСОБА_5 знаходилася в домоволодінні АДРЕСА_2 , де проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 , разом з яким, починаючи з обіднього часу 08 серпня 2023 року вживали спиртні напої.

В подальшому, під час вживання алкогольних напоїв, у вечірній час доби 08 серпня 2023 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямованим на злочинне заподіяння смерті людини, усвідомлюючи злочинність вчинюваних дій, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_2 , приблизно о 19 год. (більш точний час під час розслідування не встановлений) 08 серпня 2023 року, ОСОБА_5 взяла кухонний ніж, який знаходився на столі, та, тримаючи ніж в руці, умисно, з силою, нанесла не менше двох ударів в грудну клітину та черевну порожнину ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани грудної клітини (без пошкодження органів), колото-різаної рани черевної порожнини із множинними (шести) пораненнями кишківника.

Виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця задля настання смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи життєву важливість органів локалізації нанесення ударів ножем та настання неблагополучних наслідків у вигляді смерті людини у випадку поранення таких органів, ОСОБА_5 не змогла закінчити злочин з причин, які не залежали від її волі, у зв`язку фізичними властивостями організму ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 своєчасно було доставлено до НКП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР», де було надано необхідну медичну допомогу.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як -закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

09 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

09 серпня 2023 року о 00:27 ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні нею злочину повністю обґрунтована та підтверджується доданими до клопотання копіями письмових доказів.

Враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Ця обставина, як можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню за участю підозрюваної. Крім того, знаходячись під загрозою застосування тяжкого покарання за вчинений злочин, враховуючи, що потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_7 є співмешканцем підозрюваної ОСОБА_5 та основні свідки в рамках кримінального провадження також є знайомими підозрюваної, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілого.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Підозрювана в судовому засіданні зазначила, що має відношення до злочину, просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , яка є власністю та адресою проживання потерпілого, іншого місця для проживання не має.

Захисник в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, зазначив що підозрювана визнає вину повністю.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява № 42310/04, п. 175, ECHR 2011 відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.

Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрювана, могла вчинити правопорушення, та дана інформація не спростована іншими доказами.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прокурор та слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаються на ризики, передбачені п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрювана раніше неодноразово судима, не має місця офіційної роботи, як постійного джерела прибутку, незаміжня, не має утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, місцем постійного проживання підозрюваної є будинок, який належить та є місцем проживання потерпілого від даного злочину.

Враховуючи дані про підозрювану та те, що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування сторони захисту, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілого.

Оцінюючи вищевказані ризики, слідчий суддя, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя вважає встановленим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, так як підозрювана просить застосувати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , яка є власністю та адресою проживання потерпілого, який є співмешканцем підозрюваної, буде мати доступ до засобів зв`язку, тому зазначений запобіжний захід не зможе запобігти ризику впливу на потерпілого та свідків, що позбавляє слідчого судді можливості вирішити питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту за зазначеною адресою.

Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується та особи підозрюваної, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії.

Строк тримання під вартою визначається слідчим суддею з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Враховуючи вищезазначене, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до особливо тяжкого злочину з застосуванням насильства відносно потерпілого, з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваної, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.176-178,183,186,193-194,196,197,205,309,372,395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001401 від 08 серпня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 жовтня 2023 року 00:27 год.

Строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 00:27 год. 09.08.2023.

Строк дії ухвали - до 00:27 год 07 жовтня 2023 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1