печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала заяву: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

слідчого судді: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000419 від 24.09.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває провадження № 757/12382/23-к за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0000419 від 24.09.2021 року.

22.07.2021 року ОСОБА_3 подано заяву про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду вказаної скарги, оскільки 07.02.2023 року слідчим суддею ОСОБА_4 було прийнято ухвалу про відмову в задоволенні його скарги. Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги слідчим суддею ОСОБА_4 було встановлено дві обставини: відсутність належного доказу того, що ОСОБА_3 дійсно звертався до Офісу Генерального прокурора, та що ОСОБА_3 було подано заяву про розгляд скарги у його відсутність. Але ці два висновки слідчого судді ОСОБА_4 не відповідають дійсності та є завідомо неправомірними, оскільки, по-перше, в матеріалах скарги була копія скриншоту з електронної пошти на підтвердження факту отримання Офісом генерального прокурора зазначеної скарги, а суддею ОСОБА_4 не зазначено чому цей доказ він відхиляє як неналежний. По-друге, заявник ОСОБА_3 у зазначеній скарзі просив суд проводити розгляд його скарги в режимі відео конференції і не подавав іншої заяви про розгляд скарги у його відсутність. Вказані обставини, на думку ОСОБА_3 , є підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги № 757/12382/23-к.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду заяви фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явились, про день, час, місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 26, 81 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе розглянути заяву про відвід за відсутністі учасників судового процесу.

Дослідивши заяву про відвід, слідчий суддя дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Підстави для відводу слідчого судді визначені у ст.ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Статтею 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Проаналізувавши наведені норми, зважаючи на презумпцію неупередженості судді, слідчий суддя зазначає, що судовим розглядом не встановлено, а особою, яка подала заяву, не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 і унеможливлювали винесення ним об`єктивного судового рішення. Незгода з процесуальними рішеннями та діями слідчого судді під час розгляду іншого ппровадження не є підставою для його відводу. Заявлений відвід жодним чином не мотивований, не містить будь-яких належних та підтверджених даних, які б свідчили про неупередженість на необ`єктивність судді ОСОБА_4 .

За таких обставин, правові підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відсутні. Отже, заява про відвід слідчому судді ОСОБА_4 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №0000419 від 24.09.2021 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1