Справа № 137/1194/22
Провадження №11-кп/801/478/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000332 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 06.03.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кайтанівка Деражнянського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

21.07.2000 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 81, ст. 42, 44 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК України відтермінувати виконання вироку на 1 рік 6 місяців;

18.12.2001 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, приєднано покарання у виді 2 роки 6 місяців за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21.07.2000 року;

01.04.2008 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

28.01.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць та приєднано не відбуте покарання за вироком того ж суду від 01.04.2008, всього до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць позбавлення воли;

18.02.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці та приєднано не відбуту частину покарання за вироком того ж суду від 28.01.2010;

11.03.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

03.09.2014 Хмільницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 15, ст. 71, ст. 72, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, відповідно до ст. 71 КК України приєднано 1 рік 9 місяців позбавлення волі за вироком від 11.03.2010 Деражнянського районного суду Хмельницької області, всього до відбування покарання у виді 8 років 9 місяців позбавлення волі, 31.12.2021 звільнений із місця позбавлення волі у зв`язку із закінченням строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі;

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 9 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_6 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 08.09.2022.

Вирішено питання з накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 07.09.2022 близько 22:00, перебуваючи у будинку ОСОБА_10 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , під час розпивання алкогольних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті минулих образ розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_10 , у ході якого, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар правою рукою в ділянку обличчя ОСОБА_10 від чого останній впав на дерев`яний стіл та розламав його. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_6 схопив правою рукою дерев`яну ніжку від столу та умисно наніс нею не менше трьох ударів у ділянку голови, плечей та інші ділянки тіла потерпілого, внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у виді забійної рани, синців та саден на голові, синців в ділянці лівого плечового суглобу, на лівому плечі, на правому та лівому стегнах, на правій гомілці.

Відповідно до висновку експерта №735 від 12.09.2022 вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від травматичної дії (удару, тертя) тупого твердого предмету (предметів) давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи 07.09.2022.

Крім того, ОСОБА_6 07.09.2022 близько 24:00, в ніч на 08.09.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 попрямував до буд. АДРЕСА_2 , в якому мешкали подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Перебуваючи в одній із кімнат будинку між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів до дружини останнього ОСОБА_9 , яку він запідозрив у подружній зраді, виникла словесна суперечка, у ході якої ОСОБА_12 вигнав ОСОБА_6 з будинку.

Коли ОСОБА_6 знаходився на подвір`ї вищевказаного домоволодіння то до нього із будинку вийшов ОСОБА_12 та продовжив його словесно ображати, намагаючись вчинити з ним бійку. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій прямий умисел, ОСОБА_6 кулаками рук наніс близько п`яти ударів в область обличчя ОСОБА_12 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та упав на землю. Коли потерпілий знаходився на землі, ОСОБА_6 продовжив заподіювати йому тілесні ушкодження ногами, нанісши ще близько шести ударів у різні ділянки тулуба.

Після скоєного, ОСОБА_6 , залишив територію даного домоволодіння та знову попрямував до будинку ОСОБА_11 , де не заспокоївшись від образ, вирішив вчинити вбивство ОСОБА_12 .

З цією метою, маючи прямий умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_6 в одній із кімнат будинку ОСОБА_10 взяв до рук дерев`яну ніжку від столу, з якою повернувся до домоволодіння ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 08.09.2022 близько 00:00, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, зайшовши в одну з кімнат будинку подружжя ОСОБА_13 , за адресою буд. АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_12 .

Діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, передбачаючи суспільні небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, використовуючи ніжку від дерев`яного столу, яку тримав у руках, умисно завдав нею а область життєво важливого органу голови ОСОБА_12 декілька ударів, внаслідок чого останній упав на підлогу.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_12 , незважаючи на намагання останнього захистити руками життєво важливі органи, ОСОБА_6 продовжив наносити ніжкою від дерев`яного столу множинні цілеспрямовані удари в область голови потерпілого, всього умисно заподіявши не менше десяти ударів різні анатомічні ділянки голови потерпілого.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_12 помер на місці події. Відповідно до висновку експерта №667 від 27.10.2022 у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців та саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які належать до легких тілесних ушкоджень та відкрита черепно-мозкова травма множинні синці, садна та забиті рани на голові, множинні крововиливи в м`які покрови голови, перлом кісток склепіння з переходом на основу черепа, субдуральна гематома, субарахноїдальний крововилив, що належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_12 настала від відкритої черепно-мозкової травми, яка ускладнилась набряком та набуханням головного мозку. Між відкритою черепно-мозковою травмою та смертю ОСОБА_12 є причинний зв`язок.

Крім того, ОСОБА_6 07.09.2022 близько 24:00 в ніч на 08.09.2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку подружжя ОСОБА_13 , за адресою буд. АДРЕСА_2 розпочався конфлікт з ОСОБА_9 .

У ході суперечки, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар лівою ногою в ділянку обличчя ОСОБА_9 , від чого остання впала на підлогу. ОСОБА_6 реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи, що від його дій можуть настати небезпечні наслідки для здоров`я ОСОБА_9 , уламкові дерев`яної ніжки від столу почав наносити удари у ділянку обличчя, шиї та плечей останньої. Незважаючи на намагання останньої захистити руками життєво важливі органи, ОСОБА_6 наніс декілька ударів уламком дерев`яної ніжки від столу у ділянку правої руки потерпілої, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у виді закритого перелому основної фаланги 7-го пальця правої кисті зі зміщенням.

Від вказаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, крововиливу під кон`юктиву правого ока, синців та задній поверхні шиї справа, на лівому та правому плечах, на правому передпліччі, в поперековій ділянці справа та зліва, на заданій грудної клітки справи та зліва, на правій та лівій гомілках, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта №729/757 від 23.09.2022 за ступенем тяжкості закритий перелом основної фаланги 4-го пальця правої кисті ОСОБА_9 зі зміщенням, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та визначення початку строку відбування покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`ягкості, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України на 2 року обмеження волі; за ч. 1 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 122 КК України на 2 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 12 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 08.09.2022 до дня набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Вказати у вступній частині вироку, що ОСОБА_6 раніше судимий:

21.07.2000 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 81, ст. 42, 44 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 46-1 КК України відтермінувати виконання вироку на 1 рік 6 місяців; 18.12.2001 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, приєднано покарання у виді 2 роки 6 місяців за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21.07.2000 року; 01.04.2008 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 28.01.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць та приєднано не відбуте покарання за вироком того ж суду від 01.04.2008, всього до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць позбавлення воли; 18.02.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці та приєднано не відбуту частину покарання за вироком того ж суду від 28.01.2010; 11.03.2010 Деражнянським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 03.09.2014 Хмільницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 15, ст. 71, ст. 72, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, відповідно до ст. 71 КК України приєднано 1 рік 9 місяців позбавлення волі за вироком від 11.03.2010 Деражнянського районного суду Хмельницької області, всього до відбування покарання у виді 8 років 9 місяців позбавлення волі, 31.12.2021 звільнений із місця позбавлення волі у зв`язку із закінченням строку покарання.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обтяжуючі покарання обставини, невірно визначив особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за попередніми вироками, має не зняті і не погашені судимості.

Також суд не застосував положення ч. 5 ст. 72 КК України та не вірно визначив початок строку відбування покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, через м`якість призначеного покарання ОСОБА_6 , неврахування судом особи обвинуваченого та ступеня тяжкості кримінальних правопорушень, застосувавши при цьому положення ч. 5 ст. 72 КК України та вірно визначивши початок строку відбування покарання, що не було зроблено судом першої інстанції, потерпілу ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційних вимог прокурора щодо посилення покарання та вважають вирок суду законним і обґрунтованим, так як обвинувачений розкаявся, співпрацював зі слідством, сам прийшов до поліції, в решті вимог прокурора покладаються на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування в цілому судового рішення у провадженні не встановлено, а тому вирок, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядається лише в частині призначення покарання ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі

вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є

рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак зазначені вимоги судом першої інстанції не було виконано.

Так, відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 9 років позбавлення волі є явно несправедливим внаслідок м`якості, так як воно наближене до мінімального строку, передбаченого санкцією зазначеної статті.

Так, призначаючи ОСОБА_6 покарання суд вірно врахував, що обвинувачений усвідомив вину та щиро розкаявся у скоєному, що є пом`якшуючими обставинами, а також зазначив обтяжуючі покарання обставини рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Проте, призначаючи покарання суд першої інстанції належним чином не дослідив та не врахував ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку злочину та особу винного, який раніше був сім разів засуджений за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, а також проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, які відносяться до категорії тяжких.

При цьому, судимості за попередніми вироками не зняті та не погашені і вони мають значення для провадження та впливають на правильність призначення покарання обвинуваченому, однак суд у вступній частині вироку вказав, що ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, не зазначивши всі попередні вироки щодо ОСОБА_6 та не врахувавши їх.

Крім того, суд не вірно визначив ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 115 КК України, зазначивши у вироку про скоєння кримінального проступку та тяжкого злочину, однак, відповідно до ст. 12 КК України, дані злочини відноситься до категорії не тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину, що також впливає на міру покарання.

Таким чином поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимий, не надав критичну оцінку своїй злочинній поведінці, не усвідомив суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, не бажав виправити ситуацію, що склалася, та ставати на шлях виправлення та вчинив нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість його виправлення і перевиховання без призначення більш суворого покарання за особливо тяжкий злочин.

Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для посилення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, про що просить прокурор, так як призначене покарання відповідає тяжкості кримінального проступку і обставинам справи та наближене до максимального терміну визначеного санкцією статті.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання про необхідність скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання лише за ч. 1 ст. 115 КК України та визначити новим вироком більш суворе покарання, при цьому враховуючи, що ОСОБА_6 в минулому неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив особливо тяжкий злочин маючи не зняті та не погашені судимості, думку потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, а також те, що ОСОБА_6 визнав вину та щиро розкаявся, наявність обтяжуючих обставин рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, більш суворе ніж визначив суд першої інстанції.

Крім цього, ч. 5 ст. 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення

зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі

день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті, що не було зроблено судом першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення»,

попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених

Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовуються щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, стосовно

ОСОБА_15 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької

області від 10.09.2022 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою,

починаючи з 08.09.2022, та в подальшому такий обраний запобіжний захід

не змінювався та продовжувався до часу набрання вироком законної сили.

За таких обставин, в строк відбування покарання підлягав зарахуванню

строк попереднього ув`язнення, починаючи з 08.09.2022 до дня набрання вироком законної сили, однак суд визначив початок строку відбування покарання ОСОБА_6 з 08.09.2022 без зарахування строку попереднього ув`язнення.

Враховуючи наведене, ОСОБА_6 слід зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення, а початок строку відбування покарання обвинуваченому рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора частково задовільнити.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 06.03.2023 щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного йому покарання, та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

-за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 11 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_6 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у виді 11 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 08.09.2022 до дня набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з дня набрання даним вироком законної сили, тобто з 09.05.2023.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4