Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2766/23
Номер провадження 1-кс/711/839/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000210, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням по кримінальному провадженню №0000210, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м., із встановленням заборони розпоряджатися даним майном.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 21.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу, з 2015 року по теперішній час, група невстановлених осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із нотаріусами та державними реєстраторами, діючи на території Черкаської області, шахрайським шляхом здійснюють заволодіння чужим майном, а саме житловими квартирами та іншим володінням особи, шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей про власників нерухомого майна, або спадкоємців за законом до правовстановлюючих документів, які у подальшому їх використовують при подачі до державних органів, з метою реалізації на завідомо підшукану особу, тим самим здійснюють вибуття нерухомого майна із власності громадян та територіальної громади м. Черкаси, чим завдають матеріальних збитків у великих розмірах.

Отримано інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вказаної інформації, 14.09.2020 реєстратор центру надання адміністративних послуг у м. Золотоноша ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 26.03.2001 зареєструвала за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Черкаської міської ради свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 не видавалось.

Згідно показів свідка ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 він не отримував та нікому його не давав для реєстрації права власності.

Так, невстановлені особи маючи корисливий умисел на незаконне заволодіння нерухомим майном, а саме житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , виготовили підроблені документи видані на ім`я ОСОБА_5 та використовуючи їх зареєстрували за останнім право власності на вказану квартиру.

01.05.2023 квартира за адресою: АДРЕСА_1 визнана речовим доказом.

З огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза відчуження вищевказаного майна, яке визнано речовим доказом, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, прокурор просив розгляд клопотання про арешт майна вищевказаної квартири проводити без виклику власника.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 32,3 кв.м., із встановленням заборони її відчуження.

На підставі клопотання прокурора, враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання про арешт майна проводився без повідомлення власника майна ОСОБА_5 .

За таких обставин, заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000210, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу, з 2015 року по теперішній час, група невстановлених осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із нотаріусами та державними реєстраторами, діючи на території Черкаської області, шахрайським шляхом здійснюють заволодіння чужим майном, а саме житловими квартирами та іншим володінням особи, шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей про власників нерухомого майна, або спадкоємців за законом до правовстановлюючих документів, які у подальшому їх використовують при подачі до державних органів, з метою реалізації на завідомо підшукану особу, тим самим здійснюють вибуття нерухомого майна із власності громадян та територіальної громади м. Черкаси, чим завдають матеріальних збитків у великих розмірах.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 14.09.2020 реєстратор центру надання адміністративних послуг у м. Золотоноша ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 26.03.2001 зареєструвала за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді з Черкаської міської ради свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 не видавалось.

Також згідно показів свідка ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 він не отримував та нікому його не давав для реєстрації права власності.

Органом досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи маючи корисливий умисел на незаконне заволодіння нерухомим майном, а саме житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , виготовили підроблені документи видані на ім`я ОСОБА_5 та використовуючи їх зареєстрували за останнім право власності на вказану квартиру.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 01.05.2023 року квартиру АДРЕСА_2 визнано речовим доказому даному кримінальному провадженні.

За змістом ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або є предметом кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно з вимогами ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з цим, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не оцінює докази з точки зору їх допустимості чи достатності, оскільки це прерогатива безпосередньо судового розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що майно, яке зазначене в клопотанні слідчого, а саме квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 32,3 кв.м., відповідає вимогам ст.98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що прокурором наведено достатньо доводів та підстав, про те, що квартира АДРЕСА_2 , є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000210, з метою забезпечення збереження цього речового доказу, та досягнення дієвості кримінального провадження, на думку слідчого судді, на вказану квартиру необхідно накласти арешт, оскільки, на переконання слідчого судді, з урахуванням обставин і характеру розслідуваного кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до подальшого незаконного відчуження вказаної квартири на користь третіх осіб, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Відповідно до вимог ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 131, 132, 170, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 32,3 кв.м. із встановленням заборони її відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1