Провадження № 1-кп/496/359/23
У Х В А Л А

07 квітня 2023 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - адвокат ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 , захисника - адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000115 від 10.02.2022 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України-

ВСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, подане ним до суду клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки міра покарання, яка чекає обвинуваченого, у разі визнання його винним, є позбавлення волі на строк до 10 років. Обвинувачений також може вплинути на свідка та іншого обвинуваченого, які не були допитані в судовому засіданні, що призведе до зміни їх показів, з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності. Більш м`які запобіжні заходи, а саме особисте зобов`язання, застава та особиста порука, не можуть бути застосованими оскільки вони не відповідають тяжкості кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_4 , та в умовах воєнного стану немає відомостей щодо об`єктивної можливості сплати обвинуваченим застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_9 заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Адвокат посилався на відсутність належних доказів у клопотанні прокурора, що є порушенням ч. 3 ст. 132 КПК України.

Адвокат ОСОБА_6 підтримала заперечення адвоката ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримали заперечення адвоката ОСОБА_9 .

Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, їх захисників, вивчивши матеріали, що додані до клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Суд погоджується з доводами прокурора про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які встановленні під час досудового розслідування кримінального провадження та у суді, продовжують існувати, а метою обрання домашнього арешту є запобігання спробам впливати на свідка чи іншого обвинуваченого.

Задовольняючи клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд часткового погоджується з запереченнями захисника обвинуваченого про те, що суд в порядку ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність судимостей.

Від так, на теперішній час, остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого не прийнято, свідок та інший обвинувачений підлягають безпосередньому допиту судом, тому суд вважає, що в даному випадку існує ризик можливого впливу обвинуваченого на свідка та іншого обвинуваченого в зазначеному кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, суд приймає до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, роботи, позитивну характеристику з місця роботи, відсутність судимостей.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд, на теперішній час, не встановив.

На переконання суду, домашній арешт із забороною залишати житло у зазначений період доби забезпечить можливість задоволення потреб обвинуваченого та сприятиме реалізації його конституційних прав.

Метою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та уникнення ризиків, що останній може переховуватися від суду, вплинути на свідка та іншого обвинуваченого, з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, на даний час, визначенні прокурором ризики, як підстава для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, на думку суду є достатніми для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, із зобов`язанням не відлучатись з Одеської області без дозволу суду, повідомити суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Щодо утримання від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідками у кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 то суд вважає, що в цій частині необхідно обмежити у спілкуванні обвинуваченого з зазначеними особами щодо обставин кримінального провадження № 0000115 від 10.02.2022 року.

Керуючись ст. ст. 8, 23, 28, 177, 178, 181, 314-316, 331, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту- задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 23:00 години до 05:00 години наступного дня, строком на два місяці з 07 квітня 2023 року по 05 червня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не відлучатись з Одеської області без дозволу суду;

- повідомити суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідками у кримінальному провадженні, зокрема: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо обставин кримінального провадження № 0000115 від 10.02.2022 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби направити для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого за зазначеною адресою, для контролю та виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11 квітня 2023 року о 10:00 годині.

Суддя ОСОБА_1