У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2023 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003363 від 17 серпня 2023 року, за підозрою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно працевлаштованого у ПрАТ «ВФ Україна» на посаді інженера КУТУ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що У провадженні СВ ВП № 3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0003363, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 серпня 2023 року, о 21 годині 36 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 94/1, звернув свою увагу на шафу для зберігання речей з комірками. В цей момент у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, 17 серпня 2023 року, о 21 годині 36 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що за адресою: м. Київ, просп. Берестейський, 94/1, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, використовуючи ключ від іншої комірки, відкрив замок та проник до комірки № 42 шафи для зберігання речей, звідки діючи умисно, з корисливим мотивом, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме: рюкзак бренду «Jack Wolfskin» чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, всередині якого знаходились: футболка сірого кольору бренду «Guess», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, сім-картки, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, 2 мобільних телефони, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, полімерний пакунок чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 грн кількості 6 шт., купюра номіналом 100 грн. у кількості 1 шт., купюри номіналом по 20 грн. у кількості 3 шт., на загальну суму 3160 грн., купюри номіналом 100 доларів США у кількості 5 шт., на суму 500 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 17 серпня 2023 року становить 18250 грн.

Після чого, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання утримуючи при собі викрадене майно намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_3 був затриманий потерпілим.

17.08.2023 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.08.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 в інкримінованому йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 відповідно до ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно здійснення впливу на свідків, потерпілого, перешкоджання кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене слідчий просить слідчого суддю задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, проси слідчого суддю його задовольнити.

Захисники, кожний окремо, просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, необґрунтованість підозри, та на позитивну характеристику підозрюваного.

Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В матеріалах клопотання слідчим наведено достатньо даних які вказують, що дії, описані в клопотанні міг скоїти саме ОСОБА_3 .

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше несудимий, з метою дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає, що відносно останнього необхідно застосувати запобіжний захід, оскільки мають місце ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_3 у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів»;

-ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого, обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань ОСОБА_3 шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб.

Також , у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки в м. Києві. Вказані обставини, на думку слідчого суддю, дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання щодо часу перебування підозрюваного під домашнім арештом протягом доби, слідчим суддею враховано доводи сторін щодо особи підозрюваного, його стану здоров`я, соціальних зв`язків, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному необхідно встановити заборону залишати житло в певний час.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 206, 309, 395 КПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., починаючи з 22.08.2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, прокуратури та суду за першою вимогою;

Строк дії ухвали слідчого судді 60 (шістдесят) днів, починаючи з 22.08.2023 року, тобто до 20.10.2023 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу залишити за органами Національної поліції, які обслуговують територію місця мешкання підозрюваного.

На ухвалу слідчого судді до безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1