Справа № 308/3828/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2023 року у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 19 грудня 2022 року на автомобіль марки «Hyundai», модель «Tucson », д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 власником якого являється ОСОБА_4 та постійний користувач ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 06.01.2023 року в ході проведення огляду місця події слідчим ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області РВП ГУ НП в Закарпатській області, під час огляду місця події за адресою Закарпатська область Берегівський район с. Гетен на проїжджій частині дороги, в гр. ОСОБА_3 , було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Hyundai», модель «Tucson », д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, як знаряддя та засіб вчинення кримінального правопорушення, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та надання засобів, вчиненому щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Відомості про вказаний факт внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 19.12.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 та ч.2 ст. 332 КК України.

Вище вказаний автомобіль був доставлений на спец майданчик ВП №1 в Закарпатській області де і знаходиться по сьогоднішній день.

В подальшому 18 січня 2023 року по справі №308/350/23 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке перебувало на праві власності ОСОБА_4 та на праві постійного користування ОСОБА_3 громадянину України, а саме: автомобіль марки «Hyundai», модель «Tucson », д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійний користувач.

Заявник вказує на те, що зважаючи на проміжок часу з дня вилучення транспортного засобу і до дня подачі даного клопотання, слідчими вчинено ряд слідчих дій, експериментів, проведено всі необхідні експертизи в рамках кримінального провадження, які стосуються вище вказаного транспортного засобу.

Крім цього, з боку слідства жодних претензій у рамках вказаного кримінального провадження до арештованого автомобіля не має. Вище вказаний транспортний засіб згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві постійного користування заявнику - ОСОБА_3 .

Накладення арешту на автомобіль порушує права ОСОБА_3 та може призвести до негативних наслідків, оскільки транспортний засіб є для нього річчю першої необхідності, який зберігається на штраф майданчику та не використовується за належністю (псується).

Враховуючи, що у ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області не має спеціального майданчика для зберігання вилучених транспортних засобів, на даний час автомобіль знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, снігу, що негативно впливає на технічний стан автомобіля, що в таких умовах унеможливлює подальше зберігання автомобіля, а ВП №1 не має можливості зберігати автомобіль належним чином, що ставить під загрозу збереження речового доказу та майна в цілому.

ОСОБА_3 в клопотанні зазначає, що він не має наміру якимись чином пошкодити, знищити, здійснити відчуження майна, перешкодити у проведенні досудового розслідування, зацікавлений у встановленні об`єктивної істини у справі та зобов`язується зберегти майно до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Також зазначає, що йому не було відомо про звернення слідчого з клопотанням про арешт майна, а ухвала про його арешт та визначення місця зберігання виносилась без його участі. Згідно із ч.ч. 1 і 2 ст. 174 КПК особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту останнього повністю або частково.

За таких обставин заявник просить слідчого суддю скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладене ухвалою слідчого судді Ужгородського районного суду від 18 січня 2023 року у справі № 308/350/23 в рамках кримінального провадження №0000193 від 19.12.2022 року, а саме: автомобіль марки «Hyundai», модель «Tucson », д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійний користувач, а у разі відмови у скасуванні арешту просить змінити місце зберігання автомобіля.

Заявник (постійний користувач майна) ОСОБА_5 в судове засідання не зявився.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надав суду клопотання відповідно до якого просив суд провести розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_3 . Клопотання підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася.

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд клопотання без його у часті. Не заперечує проти задоволення клопотання.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим провести розгляд клопотання про скасування арешту майна у відсутності постійного користувача майна та прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.01.2023 року було задоволено клопотання заступника начальника слідчого відділення ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 та накладено арешт, зокрема на автомобіль марки «Hyundai», модель «Tucson », д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на праві власності та ОСОБА_3 на праві постійного користування.

Обґрунтованість зазначеного арешту судом не перевіряється.

Підставою накладення арешту на майно, слідчим суддею було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та наявність ризиків , передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Власник майна, користувач не були присутні під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст. 174 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту, погодився з доводами слідчого, задовольнивши його.

Обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Необхідність скасування накладення арешту майна обумовлене тим, що зважаючи на проміжок часу з дня вилучення транспортного засобу і до дня подачі даного клопотання, слідчими вчинено ряд слідчих дій, експериментів, проведено всі необхідні експертизи в рамках кримінального провадження, які стосуються вище вказаного транспортного засобу.

Заявником не додано до матеріалів клопотання та не доведено в судовому засіданні тих обставин, що мета накладення арешту на даний час досягнута, всі слідчі дії з арештованим майном проведені, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, який накладено було обґрунтовано, будь - яких обставин, які б не були відомі під час вирішення питання про накладення арешту не встановлено.

Заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, не наведено доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, досудове слідство ще триває.

Таким чином, наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Крім цього, як встановлено слідчим суддею арешт було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника ( володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18 січня 2023 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 19 грудня 2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 19 грудня 2022 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1