Справа № 570/2503/19
номер провадження 1-кп/570/25/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000558 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , який є раніше судимий:

- 30.09.2019 року вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 (один) рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 01 травня 2019 року, приблизно о 01 год. 30 хв., перебуваючи на прибудинковій території багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , що виразилось у нанесені трьох ударів долонею руки по обличчю потерпілого, відкрито викрав з руки останнього його мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4 3/32GB Grey» вартістю 1423 гривні 33 копійки, з сім-картками мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 50 гривень та мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 50 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 висловлюючи погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрав його гаманець «Faine misto» вартістю 65 гривень 33 копійки, з грошовими коштами в сумі 100 гривень, спортивну кепку «Polo» вартістю 349 гривень та рюкзак «Vans of the Wall» вартістю 259 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 фізичної шкоди та майнової шкоди у розмірі 2 296 гривень 66 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав. В судовому засіданні зазначив, що кримінального правопорушення він не вчиняв, повністю заперечуючи факт вчинення ним будь-яких протиправних дій. Під час дачі показань ОСОБА_5 суду розповів, що 01 траня 2019 року в смт. Квасилів Рівненського району він разом з потерпілим ОСОБА_6 та іншими хлопцями відпочивали, розпивали спиртні напої. Між ним та потерпілим виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар кулаком в обличчя. При цьому ОСОБА_8 вказав, що він сказав потерпілому про те, що той йому винен гроші, тому останній і віддав йому свій телефон в рахунок боргу. Наполягав, що ніякого відкритого викрадення майна ОСОБА_6 він не вчиняв.

Позиція захисника суперечить позиції його підзахисного. В судовому засіданні захисник наполягав на тому, що в діях його підзахисного наявний факт грабежу, однак не мала місця погроза насильством та застосування насильства в момент грабежу, відсутні тілесні ушкодження у потерпілого. Захисник у зв`язку із викладеною ним позицією просив перекваліфікувати дії його підзахисного ОСОБА_5 на ч.1 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доводиться сукупністю зібраних доказів у справі, зокрема, було допитано потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких у своїй сукупності із письмовими доказами та показаннями свідків є належними, допустимими, доказами та такими, що не суперечать один одному.

Потерпілий ОСОБА_6 суду розповів, що 01 травня 2019 року він разом із друзями відпочивали в смт. Квасилів Рівненського району, серед них був і обвинувачений ОСОБА_5 . Між ним та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого останній «дав йому ляпаса» та забрав у нього рюкзак, в якому були гроші та телефон. Речі він не намагався у ОСОБА_5 забрати, оскільки боявся за своє здоров`я, бо він фізично сильніший та наніс йому удар. В судовому засіданні в присутності потерпілого ОСОБА_6 було досліджено слідчий експеримент а.с. 31-32. В ході слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 вказав, що обвинувачений наносив йому три удари, під час розмови наказуючи вийняти з кишені всі його речі, однак в судовому засіданні вказав, що пам`ятає лише один удар в обличчя, який наніс йому ОСОБА_5 . Потерпілий пояснив суду, що в подальшому він просив у ОСОБА_5 повернути йому речі, однак він йому не повертав. Пізніше батьки наполягли на зверненні до поліції

Свідки ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 були очевидцями даної події. Суду дали наступні пояснення. ОСОБА_9 розповів суду, що він із ОСОБА_11 святкували день народження останнього 01 травня 2019 року. Пізніше до них приєдналися ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Випивали спиртні напої. Через трохи ОСОБА_14 і ОСОБА_13 відійшли, щоб поговорити. В ході розмови у них виник конфлікт Під час конфлікту ОСОБА_15 віддав свої речі телефон та рюкзак Богдану. ОСОБА_9 підтвердив, що чув, як ОСОБА_5 казав до ОСОБА_6 : «Віддавай телефон!», бо ніби ОСОБА_15 був винний йому гроші.

Свідок ОСОБА_10 суду вказав, що подія була давно і він майже нічого не пам`ятає. Розповів, що він разом із ОСОБА_16 прогулювалися, а потім зустрілися із ОСОБА_17 . Випивали. В ході застілля у ОСОБА_6 і ОСОБА_18 почався конфлікт щодо заборгованості грошей, які ОСОБА_15 винний ОСОБА_19 . ОСОБА_5 кричав на ОСОБА_6 . Не пам`ятає як ОСОБА_5 наносив удари ОСОБА_6 , однак пам`ятає, що ОСОБА_19 висловлював до ОСОБА_15 претензії про гроші.

Вказані обставини вчинення грабежу ОСОБА_5 та його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами.

Заява ОСОБА_20 - матері потерпілого від 01.05.2019 (а.с. 10) про побиття та відкрите викрадення майна у її сина ОСОБА_6 трьома відомими їй особами.

Протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_6 (а.с.11) зафіксовано відкрите заволодіння його маяном із застосуванням відносно нього насильства та погрози застосування насильства, яке вчинив відносно нього малознайомий йому ОСОБА_19 .

Протоколом огляду предметів (а.с.19-23) - сумки, виготовленої із тканини чорного кольору із шлейкою для плеча з маркуванням «Staff», всередині якої виявлено USB кабель білого кольору, навушники білого кольору мобільний телефон білого кольору «Iphone 4» IMEI НОМЕР_1 , візитниця шкіряна коричневого кольору із вмістом візитних карток та банківської картки ОТР банк № НОМЕР_2 , військовий квиток, виданий на ім`я ОСОБА_5 , окуляри сонцезахисні чорного кольору, гумовий чохол чорного кольору, каплі для очей "Візин", цвях та щіпці для вій потерпілим засвідчено, що мобільний телефон із сім-картками, а також гаманець та паспорт це його речі, які були відібрані у нього ОСОБА_5 .

З протоколу огляду предметів (а.с. 24-25) - рюкзака із джинсового матеріалу світло синього кольору та кепки із стрейчевого матеріалу вбачається, що вказані речі потерпілому було повернуто ОСОБА_10 13 травня 2019 року, які у нього відкрито викрав в ніч на 01 травня 2019 року ОСОБА_5 .

Слідчий експеримент із потерпілим (а.с.31-32), на якому потерпілий ОСОБА_6 відтворив обставини викрадення телефону обвинуваченим ОСОБА_5 , підтверджується, що викрадення його речей відбулося у його присутності, із погрозою застосування насильства та із застосуванням насильства наніс удар по обличчю. Потерпілий вказує у слідчому експерименті на нанесення йому трьох ударів, однак в судовому засіданні підтверджує лише один удар. Адвокат у зв`язку з цим наполягає на тому, що потерпілий дає суперечливі пояснення, тому слід виключити із кваліфікації погрозу застосування насильства та застосування насильства. Однак суд дослідивши вказаний доказ, беручи до уваги пояснення потерпілого, який вказує з впевненістю на нанесення йому одного удару в обличчя з боку обвинуваченого, а також на те, що сам ОСОБА_5 не заперечує нанесення ним ОСОБА_6 одного удару в ході виниклого між ними конфлікту вважає наявним у діях ОСОБА_5 застосування насильства до потерпілого.

Протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками (а.с.38-40) вказує, що саме ОСОБА_5 був впізнаний свідком ОСОБА_9 , як незнайомий чоловік на ім`я ОСОБА_19 , який вчинив відкрите викрадення майна у ОСОБА_6 01.05.2019.

Висновок судової товарознавчої експертизи № 3.2-413/19 від 01.05.2019 (а.с. 53-63) вказує на вартість викраденого майна, яка відповідає сумі збитку, зазначеного у обвинувальному акті, а також на вартість проведеної експертизи.

Витяг №1307 із журналу реєстрації медичних оглядів на стан сп`яніння (а.с. 74) вказує на те, що ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння 01.05.2019 під час його затримання.

Затримано у зв`язку із підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 було 01 травня 2019 року о 15 годині 40 хвилин. Під час затримання він відмовився від надання будь-яких пояснень.

Досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 (а.с. 87,91,92,93) вказують на те, що обвинувачений характеризується негативно, має незняту та непогашену судимості, що не дозволяє суду застосувати положення ст.75 КК України.

Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 , які полягали у відкритому викраденні чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та погрозою застосування такого насильства, за ч.2 ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, врахувавши показання свідків, дослідивши докази, а також беручи до уваги матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені. ОСОБА_5 під час судового розгляду своєї вини у вчиненому злочині не визнавав, будь-якого розкаяння у вчиненому не висловлював, лише в останньому слові сказав, що "такого б не сталося, якби він не вжив алкоголь", вибачення за скоєне у потерпілого не попросив. Обтяжуючою покарання обставиною судом визнано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочином.

Виходячи з наведених негативних характеристик обвинуваченого, зважаючи на те, що він вказаний злочин вчинив , будучи раніше судимим, суд погоджується з пропозицією прокурора щодо призначення покарання та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства. При призначенні покарання суд враховує думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого.

У постанові ОП від 15.02.2021 у справі № 760/26543/17 касаційний суд з огляду на неоднаковість застосування ч. 4 ст. 70 КК визначив порядок призначення покарання та надав правовий висновок, згідно з яким, якщо до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, вироком застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, а надалі встановлено, що вона винна у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які вчинено до постановлення цього вироку, у таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена на підставі ст. 75 КК, на час ухвалення нового вироку і яке рішення приймає суд під час ухвалення нового вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У разі коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно (п. 23 ППВСУ від 24.10.2003 № 7.

Питання про судові витрати, що підтверджені документально, суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України, питання про долю речових доказів - на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судових товарознавчої експертизи - 1256 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок.

Зняти арешт з майна, накладений ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області 03 листопада 2022 року.

Речові докази по справі залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2019 року відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1