Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Комунального некомерційного підприємства "Клінічна лікарня "Психіатрія" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) кримінальне провадження № 0003486 щодо застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.04.2023 до ОСОБА_10 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Цією ж ухвалою застосований до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, залишено без змін.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд не взяв до уваги показання ОСОБА_10 про те, що під час сварки з батьками, які визнані потерпілими, він захищався, і наміру їх вбивати не мав. При цьому потерпілі систематично психологічно пригнічували його підзахисного, а в момент події потерпіла ОСОБА_5 завдавала йому удари. Посилаючись на ч.2 ст.36 КК України, згідно з якою кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання, та ч.2 ст.17 КПК України, вказує, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи захисника і ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_9 , який поклався на розсуд суду за наслідками розгляду апеляційної скарги; доводи потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Як встановив суд, 1 листопада 2022 року близько 8 години 50 хвилин ОСОБА_10 разом із своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в кімнаті між ними виник словесний конфлікт і ОСОБА_10 вчинив дії, спрямовані на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, коли ОСОБА_5 залишилась у кімнаті, а ОСОБА_6 пішов до кухні, ОСОБА_10 взяв на балконі розкладний ніж, повернувся в кімнату та наніс ОСОБА_5 ножове поранення в область живота, від чого вона почала кричати. Почувши крики, ОСОБА_6 зайшов у кімнату, і ОСОБА_10 завдав йому один удар ножем в область живота та кілька ударів у ліву руку.

В результаті дій ОСОБА_10 потерпілих було госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства "Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги", зокрема, ОСОБА_5 з діагнозом: проникаюче колото-різане поранення черева справа з ушкодженням кореня брижі тонкого кишечника, а ОСОБА_6 з діагнозом: проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення з пошкодженням перикарду, закрита черепно-мозкової травма, струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин верхньої повіки, різані рани лівого плеча.

Обставини, а саме, дата, час і місце, за яких ОСОБА_10 , завдаючи своїм батькам удари ножем, заподіяв їм тілесні ушкодження, не оспорюються в апеляційній скарзі і підтверджуються даними в:

- протоколі обшуку від 01.11.2022, в ході якого в квартирі за місцем проживання ОСОБА_10 та потерпілих було вилучено футболку зі слідами речовини бурого кольору з одним отвором у передній частині лівого рукава і двома отворами у передній частині посередині внаслідок порізу, ніж довжиною приблизно 11 см з лезом довжиною приблизно 9 см зі слідами речовини бурого кольору, сліди речовини бурого кольору на балконі та у ванній кімнаті на підлозі (а.с.82-90);

- протоколі огляду документів (відео) від 10.11.2022, згідно з яким записами відеореєстраторів поліцейських № 470666 та № 472679 зафіксовано, що двоє працівників поліції та медичні працівники заходять в будинок, на другому поверсі якого двері квартири відкриває чоловік без футболки з перемотаною рукою, в кімнаті на дивані лежить чоловік з численними ранами, одяг якого у крові, а також знаходиться жінка з ранами на обличчі та кров?ю на одязі (а.с.110-112);

- висновку експерта № 091-290-2022 від 23.12.2022, у відповідності з яким при судово-цитологічному дослідженні складного ножа (об.1-3) на клинку (об.1) знайдена кров та клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію особи чоловічої генетичної статі. При визначенні групової належності слідів виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає їх походження від потерпілого ОСОБА_6 та виключається від потерпілої ОСОБА_5 (за статевою ознакою). В пазу (об.2) даного ножа знайдена кров людини, статева належність якої не визначена через відсутність клітинних елементів крові. При визначенні групової належності крові виявлений антиген В ізосерологічно системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 . Клітини з ядрами не знайдені. На рукоятці (об.3) даного ножа знайдені кров особи чоловічої та жіночої генетичної статі, клітини багатошарового плаского незроговілого епітелію особи чоловічої генетичної статі, кількість яких замала для встановлення групової належності. Також в об.3 знайдений піт. При визначенні групової належності слідів виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає їх походження від потерплого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 (а.с.114-119);

- висновку експерта № 042-1692-2022 від 20.12.2022, згідно з яким при зверненні за медичною допомогою 01.11.2022 об 11:43 годині у ОСОБА_5 , мали місце такі ушкодження:

- відкрита черепно-мозкова травма - колото-різана рана лобно-скроневої ділянки ліворуч, перелом лобної кістки зліва, підшкірна емфізема м?яких тканин обличчя справа та лобно-скроневої ділянки зліва; проникаюче колото-різане поранення живота - рана на передній черевній стінці справа в здухвинній ділянці, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні до середини, спереду-назад, зверху-вниз, по ходу якого ушкоджуються м?які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з пораненням кореня брижі тонкої кишки, - які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

- різана рана правого плеча в нижній третині, різана рана лівої кисті по долонній поверхні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (а.с.131-136);

- висновку експерта № 042-1693-2022 від 20.12.2022, згідно з яким при зверненні за медичною допомогою 01.11.2022 о 09:02 годині у ОСОБА_6 мали місце такі ушкодження:

- відкрите проникаюче колото-різане поранення лівої орбіти з ушкодженням кісток склепіння черепа - колото-різана рана верхньої повіки лівого ока біля стінки носа розмірами 2 х 0,5 см з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м?язи лівої очниці, волокна зорового нерва лівого ока, латеральна стінка лівої орбіти з утворенням перелому зі зміщенням уламка її в порожнину черепа; проникаюче колото-різане абдоміно-торакальне поранення зліва - колото-різана рана в ділянці лівого підребер?я розмірами 2 х 0,5 см з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м?язи, пристінкова очеревина, діафрагма в ділянці серповидної зв?язки печінки та ушкоджується перикард, крововилив у черевну порожнину (до 150 мл крові) та порожнину перикарду (до 20 мл геморагічного ексудату), - які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

- 2 колото-різані рани лівого плеча у верхній третині (наскрізна) в ділянці середньої третини лівої реберної дуги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (а.с.137-143).

Разом з тим, показання ОСОБА_10 в суді першої інстанції та доводи в апеляційній скарзі про те, що ці дії ОСОБА_10 вчинив, оскільки міжним і батьками виникла сварка, таким чином він захищався від них, а тому перебував у стані необхідної оборони, є неспроможними і суперечать наявним доказам.

Так, потерпіла ОСОБА_5 показала, що коли побачила, що її син ОСОБА_10 заліз у зачинену шафу та зіпсував речі і документи, які зберігались там, між ними відбувся словесний конфлікт. Після цього син ніби заспокоївся та пішов на балкон. Раптом, коли вона повернулась у кімнату, син вибіг з балкону, вдарив її кулаком в обличчя та почав наносити хаотичні удари ножем в живіт та інші частини тіла. Вона почала кричати, на її крик у кімнату забіг чоловік, і син почав наносити удари чоловікові, було дуже багато крові. В момент, коли ОСОБА_10 наносив удари чоловікові, вона вихопила ніж та відкинула його всередину кімнати. Чоловік вибіг на балкон та почав викликати поліцію, а син пішов до ванної кімнати. За декілька хвилин приїхала поліція та швидка медична допомога. Раніше син вживав наркотики та проявляв неадекватну поведінку, висловлював нестандартні ідеї, казав, що має видіння і він святий.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що зробив сину зауваження, коли помітив, що той заліз у шафу та почав псувати речі, і між ними розпочався словесний конфлікт. Він забрав у ОСОБА_10 зіпсовані речі та пішов на кухню, а дружина залишилась з сином у кімнаті. За декілька хвилин почув крик дружини, забіг у кімнату, де побачив дружину у крові і сина поруч з нею та почав її захищати. Коли син повернувся до нього, дружина крикнула, що у нього ніж. В цей час ОСОБА_10 почав наносити йому удари ножем в живіт, руки та око. Дружина схопила ніж за лезо та відкинула його в кімнату, і тоді син зупинився. Оскільки у нього була сильна кровотеча, схопив щось, щоб зупинити кров, та побіг на балкон викликати поліцію. За декілька хвилин прибула поліція та швидка медична допомога, і їх забрали у лікарню. Внаслідок даної події він втратив зір на одне око, оскільки син ножем перерізав йому зоровий нерв. Останнім часом син перебував постійно вдома, поводив себе грубо по відношенню до них, висловлював погрози.

Про такі ж обставини потерпілі повідомили під час проведення слідчого експерименту 25.11.2022, в ході якого розповіли та на місці відтворили обставини заподіяння ним тілесних ушкоджень (а.с.144-148).

При цьому потерпіла не заперечувала, що під час конфлікту сумкою вдарила ОСОБА_10 по спині, на що той нецензурно висловився, і з приводу цієї лайки також зробила сину зауваження. Після цього вона пройшла у коридор, а ОСОБА_10 наче не звернув увагу. А коли вона повернулась, то побачила, що він біжить на неї з балкону з ножем.

Ці показання суд не виклав у вироку, проте вони містяться на технічному носії інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції. Однак одиничний удар сумкою, яким ОСОБА_10 тілесних ушкоджень заподіяно не було і після якого ОСОБА_10 і потерпілі розійшлися по квартирі, свідчить, що активна стадія конфлікту припинилася.

Отже, з боку потерпілих дій, які б свідчили про наявність дійсного, реального і об`єктивного суспільно небезпечного посягання, яке б за своїм характером і ступенем суспільної небезпечності могло реально заподіювати чи створювати реальну загрозу заподіяння шкоди життю або здоров`ю ОСОБА_10 , не було.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 755 від 12.12.2022 в період кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрювався ОСОБА_10 , і на час проведення експертизи останній виявляв ознаки гострого поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії (F23.1 - згідно з МКХ-10) на тлі психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, у теперішній час утримання (F19.20 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічний перебіг наявних у ОСОБА_10 значно виражених психічних порушень (у вигляді галюцинаторно-параноїдної симптоматики з агресивними гомоцидними діями по відношенню до оточуючих та відсутністю критики до свого стану), за психічним станом у теперішній час ОСОБА_10 становить особливу суспільну небезпеку і потребує поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (а.с.123-128).

Оскільки у стані неосудності особа не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. А тому при кримінально-правовій оцінці суспільно небезпечного діяння суд виходив з об`єкту посягання та об`єктивної сторони, врахувавши знаряддя, кількість та локалізацію ударів, зокрема, що ОСОБА_10 завдавав численні удари ножем потерпілим у життєво важливі органи, спричинивши їм тяжкі тілесні ушкодження, і що лише дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які активно оборонялись, а ОСОБА_5 також, схопивши рукою лезо ножа, вирвала його з рук ОСОБА_10 , запобігли настанню наслідків у виді смерті.

Відтак, висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_10 у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, - закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, - є обґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для зміни або скасування ухвали, колегія суддів не вбачає.

Застосовуючи примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, суд врахував характер, тяжкість захворювання, що ОСОБА_10 вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і становить особливу суспільну небезпеку.

Отже, ухвала суду є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру, яка поміщена до закладу за надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3