Справа №173/1306/23
Провадження №1-кс/173/297/2023
У Х В А Л А

іменем України

15 травня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Слідчого СВ №3 КамРУП ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр-н України, уродженця с. Дніпровокам`янка, не одруженого, маючого середню освіту, утриманців не маючого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, 28.01.2022 року притягнутий до кримінальної відповідальності ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за ст. 185 ч. 3 КК України. Обвинувальний акт направлений до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, рішення не прийнято, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на наступне: 11 травня 2023 року близько 22.00 год. ОСОБА_5 2001 року народження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої з раніше знайомими: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_5 , під час сумісного розпивання алкогольних напоїв, почув від ОСОБА_10 його намір на справляння природної потреби у сусідній кімнаті будинку, чим викликав у ОСОБА_5 сильне обурення, та висказав своє невдоволення цим фактом ОСОБА_10 . Через короткий проміжок часу ОСОБА_10 повторно направився до сусідньої кімнати з метою справляння природної потреби. У свою чергу ОСОБА_5 , керуючись раптово-виниклим умислом, спрямованим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_10 , керуючись почуттям глибокої образи, не маючи поваги до значно старшої особи за віком, прийшов у агресивний стан, та бажаючи покарати ОСОБА_10 за його безсоромну зухвалість, знайшов у кімнаті дерев`яну палицю у вигляді швабри, та дочекавшись, коли ОСОБА_10 увійшов до кімнати, за допомогою наявної у нього в руках дерев`яної палиці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи їх подальшого наступу, з розмаху навмисне, цілеспрямовано, завдав ОСОБА_10 один удар вищевказаною дерев`яною палицею по голові, від чого ОСОБА_10 впав на підлогу. Не маючи наміру припиняти свої насильницькі дії, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії і бажаючи подальшого настання суспільно-небезпечних наслідків, продовжив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_10 у необмеженій кількості та тяжкості. При цьому ОСОБА_5 , наніс останньому множинні удари палицею, кулаками та взутими ногами по голові, тулубу, грудній клітині, череву та кінцівкам потерпілого ОСОБА_10 . Під час нанесення ударів потерпілий ОСОБА_10 змінював своє положення із положення стоячи на ногах на положення лежачи на спині, на животі - на підлозі. Припинивши умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , та виявивши, що останній знаходиться без свідомості, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 перенесли потерпілого ОСОБА_10 до приміщення літньої кухні вищевказаного домоволодіння. У результаті умисних насильницьких дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді гострої крововтрати, травми печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких у ОСОБА_10 настала смерть.

12.05.2023 року о 22.00 год. в порядку ст.208 КПК України, працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Авраменка, 21, було здійснено фактичне затримання ОСОБА_5 .

13.05.2023 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, таке що спричинило смерть потерпілого, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.05.2023 р. у ході якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , та виявлено труп гр.-на ОСОБА_10 , при огляді якого виявлені тілесні ушкодження;протоколом огляду трупа ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході якого виявлені тілесні ушкодження на тілі трупу, вилучені змиви із долонь трупа та нігтьові зрізи; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 12.05.2023 року; актом померлого № 1309 від 13.05.2023 року, щодо причини смерті ОСОБА_10 .

Звертаючись до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідство приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого альтернативного запобіжного заходу неможливо, оскільки їх слід вважати такими, що не здатні забезпечити у подальшому належну процесуальну поведінку підозрюваного. Підозрюваний ОСОБА_5 умисно вчинив особливо-тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, позбавив життя людини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі. Фактично злочин вчинив проти особи, із якою він був знайомий, та якийсь час підтримував досить добрі відносини, що вказує на особливий цинізм його вчинку. Окрім цього підозрюваному ОСОБА_5 відоме місце мешкання свідків у даному кримінальному провадженні, та знаходячись на свободі може впливати на них, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати слідству іншим чином. Аналізуючи всі обставини при яких було вчинено злочин слідство приходить до висновку, необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спроб з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та або суду, та виконувати покладені на нього обов`язки.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали вимоги за клопотанням та просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до наступних висновків.

12.05.2023 року внесені відомості до ЄРДР за №0000210 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується копією витягу із ЄРДР .

12.05.2023 року о 22.00 год. в порядку ст.208 КПК України, працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Авраменка, 21, було здійснено фактичне затримання ОСОБА_5 .

13.05.2023 року ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчинені умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя у момент заподіяння, таке що спричинило смерть потерпілого, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах,а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі«Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011року,згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться,могла вчинити правопорушення,слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України.

Крім того,слідчий суддя акцентує увагу,що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При вирішенні питання щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, суспільно-небезпечний характер такого діяння та приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

В частині існування ризику впливу підозрюваного на свідків в рамках кримінального провадження, слідчий суддя враховує те, що підозрюваному відомі особи свідків, вони є жителями одного села та на яких він може здійснювати вплив, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому слідчий суддя приходить до переконання про доведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику ймовірного впливу підозрюваним на свідків.

Слідчий суддя також бере до уваги те, що відповідно до клопотання та долучених в обґрунтування матеріалів, ОСОБА_5 підозрюється в вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, що призвів до загибелі людини.

З огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що слідчим та прокурором доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу та на даній стадії кримінального провадження обрання більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також виходячи з особистості підозрюваного ОСОБА_5 який неодноразово судимий, офіційно не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що призвів до загибелі людини, ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді та не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, розмір застави слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183 193, 194 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 12.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 тривалістю в шістдесят днів, з моменту фактичного затримання, з 12 травня 2023 року по 10 липня 2023 року до 12:30 години включно, без визначення застави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1