Справа № 303/7660/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16.03.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-сс/4806/365/21 за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2021 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2021 в клопотанні слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

Слідчим суддею місцевого суду встановлено, що до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_8 для участі у розгляді клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, наявні підстави для тримання цього підозрюваного під вартою, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя визнав безпідставним наведене вище клопотання слідчого, посилаючись на наступне.

Матеріали клопотання не містять ухвали слідчого про відновлення кримінального провадження після його зупинення.

10.08.2021 до Мукачівського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2021 відмовлено у клопотанні слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ця ухвала слідчого судді від 01.02.2021 в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили 09.02.2021.

Відповідно до ч.4 ст.190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчого не встановлено обставин, які були з 01.02.2021 по 10.08.2021 та підтверджують необхідність тримання ОСОБА_8 під вартою, а тому згідно ч.4 ст.190 КПК України відсутні підстави для задоволення повторного звернення слідчого до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею ухвали про відмову у задоволенні аналогічного попереднього клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_11 просить наведену вище ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 10.08.2021 щодо ОСОБА_8 скасувати та постановити нову, якою надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що слідчий суддя невірно застосував норми, які поширюються виключно на стадію судового розгляду, а не на стадію проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Прокурор вважає, що оскаржена ним ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2021 у даній справі є необґрунтованою, не відповідає об?єктивно з?ясованим фактичним обставинам, є невмотивованою, оскільки судом не наведено належних і достатніх мотивів та підстав для ухвалення такого рішення, а тому є незаконною, у зв?язку з чим підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали з наступних підстав.

09.08.2021 слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 в межах досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке 22.04.2015 внесено до ЄРДР за № 0001387 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за погодженням із процесуальним прокурором звернувся до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду із клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 20.08.2015 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Оголошена ОСОБА_8 підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовується здобутими під час досудового слідства доказами.

04.09.2015 до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області направлено обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_8 .

Також до суду подано угоду про примирення між ОСОБА_8 та потерпілими від кримінальних правопорушень.

20.09.2016 суддею Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_13 винесено ухвалу про відмову у затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 органу досудового розслідування для його продовження в загальному порядку, яке отримано місцевою прокуратурою та відомості про повернення внесено до ЄРДР 10.10.2016.

З цієї ж дати кримінальне провадження прийняте до провадження слідчим, оскільки необхідно вжити заходів до проведення розшуку підозрюваного та закінчення досудового розслідування як такого.

Оскільки місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_8 невідоме, останній переховувався від слідства, а по кримінальному провадженню виконані всі слідчі та інші процесуальні дії, проведення яких можливе за відсутності підозрюваного, 10.10.2016 прийнято постанову про зупинення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0001387 від 22.04.2015 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

З цього приводу необхідно відмітити, що відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закон пов?язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов?язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.

Закон містить поняття «завершення», як проміжний етап досудового розслідування. З цього приводу постає питання щодо співвідношення понять «закінчення» і «завершення» досудового розслідування, особливо в контексті реалізації функції прокурором, у тому числі щодо обрання запобіжного заходу.

Поняття «завершення досудового розслідування» має нормативну і практичну об?єктивізацію, насамперед, через ст.290 КПК України.

Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, прокурор або слідчий за його дорученням зобов?язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов?язується з фактом складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Наразі досудове розслідування не завершене, оскільки відповідний обвинувальний акт не спрямований повторно до суду, а тому прокурор, на його думку, має право на подання до суду клопотань, виходячи з того, що відповідно до ч.2 ст.37 КПК України прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення та має право звертатися з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У даному випадку законодавець визначив два процесуальні поняття «закінчення досудового розслідування» та «завершення досудового розслідування» та у вказаний період прокурор наділений повноваженнями, визначеними ст.36 КПК України щодо подання клопотань про обрання запобіжного заходу.

У даному випадку необхідно виходити з завдань кримінального процесуального законодавства, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

При цьому, у ч.6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Виходячи зі вказаних процесуальних норм, з метою забезпечення реалізації завдань кримінального процесуального законодавства, прокурор уповноважений на відповідне звернення з відповідним клопотанням.

Таким чином строк досудового розслідування не закінчився, оскільки ч.2 ст.219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

На день розгляду відповідного клопотання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 згідно відповіді заступника начальника СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області 20.08.2018 перетнув державний кордон України та виїхав в Республіку Польщу (контрольний пункт пропуску Шегині).

Також 09.08.2021 на розгляд слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду одночасно з поданням клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу подано клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали даного кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга сторони обвинувачення не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.117 КПК України застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 з метою вирішення питання слідчим суддею за участі підозозрюваного за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя місцевого суду повністю дослідила обставини даної справи, з якими закон пов`язує можливість надання такого процесуального дозволу, а саме: мету і підстави, обставини, що враховуються при цьому і дав їм належну оцінку.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність відмовити у задоволенні зазначеного клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Апеляційний суд також обґрунтованим визнає висновок слідчого судді про те, що питання про затримання підозрюваного з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом за повторним аналогічним клопотанням слідчого, перше з яких залишено без задоволення, можливе після існування нових обставин справи щодо невиконання винним вимог кримінального процесуального закону, їх зміну тощо.

В даному випадку матеріали цієї справи не містять доказів щодо існування цих обставин, погіршуючи становище підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_8 .

Так, ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 01.02.2021 відмовлено у клопотанні слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с.60).

Відповідно до ч.4 ст.190 КПК України слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

Під час розгляду слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду вказаного вище клопотання слідчого ОСОБА_7 не встановлено обставин, які були з 01.02.2021 по 10.08.2021 та підтверджують необхідність тримання ОСОБА_8 під вартою, а тому згідно ч.4 ст.190 КПК України відсутні підстави для задоволення повторного звернення слідчого до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею ухвали про відмову у задоволенні аналогічного попереднього клопотання, з чим погоджується й апеляційний суд.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування оскарженої у даній справі ухвали слідчого судді від 10.08.2021, апеляційний також суд не вбачає.

З цих підстав й наведена вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2021 про відмову у наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: