Справа № 686/9610/23
Провадження № 1-кс/686/3685/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000450,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2023 року, у кримінальному провадженні №0000450, на належні ОСОБА_4 грошові кошти, в сумі 11800 доларів США, поміщені до сейф-пакету №7372226, мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕЙ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , поміщені до сейф-пакету №7361309, та на належні ОСОБА_5 грошові кошти, в сумі 7140 Євро, поміщені до сейф-пакету №7372226, що були вилучені 20.04.2023 р. у будинку АДРЕСА_1 . В обґрунтування поданого клопотання представник ОСОБА_3 , окрім іншого, зазначив, що вказані, належні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , речі, не мають жодного відношення до кримінального провадження №0000450, означені грошові кошти, в сумі 7140 Євро та 11800 доларів США, а також мобільний телефон марки «Айфон» не входили до того переліку речей, на відшукання яких надавався дозвіл в ухвалі слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2023 року про дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою. Також, відсутні докази того, що вказані грошові кошти та мобільний телефон були здобуті злочинним шляхом, чи були об`єктом кримінального правопорушення, а відтак ці речі не мають ознак речового доказу, що визначені у ст.98 КПК України. Окрім того, власники майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - не мають статусу підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, а отже відсутні правові підстави для накладення арешту на їх майно, яке не є предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні.

Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник ОСОБА_3 та прокурор в судове засідання не з`явились, однак клопотали про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000450, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000450 від 27 жовтня 2022 року, правова кваліфікація правопорушень ч.3 ст.368, ч.3 ст.332, ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 20.04.2023 р., в період часу з 19 год. 04 хв. по 21 год. 46 хв. було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено грошові кошти в сумі 11800 доларів США та 7140 Євро, поміщені до сейф-пакету №7372226, мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , поміщені до сейф-пакету №7361309.

21.04.2023 р., постановою слідчого, окрім іншого, вказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000450.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.04.2023 року було накладено арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування, окрім іншого, й на грошові кошти в сумі 11800 доларів США та 7140 Євро, мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 .

Правовою підставою для накладення арешту на це майно стала необхідність збереження, як речових доказів, вказаних речей, зокрема й грошових коштів в сумі 11800 доларів США та мобільного телефону марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , які відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та які були необхідні для проведення відповідних слідчих дій.

Системний аналіз положень ст.ст.170, 174 КПК України, свідчить, що арешт може бути скасовано, якщо арештоване майно не відповідає меті, передбаченій ч.2 ст.170 КПК України, або в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею, при накладенні арешту було враховано, що є всі обґрунтовані підстави для накладення арешту на грошові кошти в сумі 11800 доларів США та мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , саме у зв`язку з необхідністю досягнення мети, передбаченої ч.2 ст.170 КПК України, - забезпечення збереження речових доказів. З урахуванням наведеного, щодо вказаного майна, на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, достатніх для вжиття на цьому етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000450 не закінчено, відповідно й не відпала потреба в збереженні речових доказів, зокрема, й грошових коштів в сумі 11800 доларів США та мобільного телефону марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , арешт на які накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, які також були необхідні для проведення відповідних слідчих дій, на даний час у кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення всіх обставин справи, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, що також узгоджується із письмовою позицією, висловленою слідчим та прокурором, які заперечили щодо скасування арешту з майна, оскільки на сьогоднішній день встановлюються обставин вчинення кримінального правопорушення та причетність до його скоєння ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, скасування арешту на вказані грошові кошти в сумі 11800 доларів США та мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , не відповідатиме меті кримінального провадження. Повернення вказаних речей власнику ОСОБА_4 , може призвести до втрати цих речових доказів та зашкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням висловлених письмових позицій слідчого, прокурора та представника третіх осіб, слідчий суддя приходить до висновку про те, що потреби досудового розслідування виправдовують на даний час утримання вказаного майна під арештом, оскільки мета кримінального провадження не досягнута та у його межах не прийняте жодне з рішень, визначених ст.283 КПК України.

Аргументи представника ОСОБА_3 зводяться до того, що відсутні правові підстави для накладення арешту на вилучене під час проведення вказаного обшуку майно, оскільки дозвіл на відшукання саме тих грошових коштів, що були вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 , а також його мобільного телефону, не було надано в ухвалі слідчого судді, якою надавався дозвіл на проведення обшуку, вказані речі не були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, не були предметом кримінального правопорушення, а відтак ці речі не мають ознак речового доказу, що визначені у ст.98 КПК України.

Однак, обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.

Проте, на сьогодні підстави вважати, що арешт, накладений на вказані грошові кошти, в сумі 11800 доларів США, та мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , було накладено не обґрунтовано, відсутні. Органом досудового розслідування продовжується встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, а досліджені матеріали кримінального провадження, зокрема, й наявні у цих матеріалах протоколи про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, свідчать про те, що існують достатні підстави вважати, що вилучені у ході обшуку, належні ОСОБА_4 , 11800 доларів США, можуть відноситись саме до тих грошей, які були набуті кримінально протиправним шляхом, а вилучений в останнього мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , містить у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, до того ж, вказаний мобільний телефон, на сьогоднішній день є об`єктом дослідження, призначеної постановою слідчого, судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні. Крім того, в подальшому, може виникнути потреба в дослідженні вказаних речових доказів, повернення яких може зашкодити кримінальному провадженню, оскільки кінцеве рішення у цьому провадженні ще не прийняте.

Щодо аргументу представника ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_4 , майно якого було вилучено під час обшуку, не є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000450, його майно було набуте ОСОБА_4 за рахунок легальних доходів від трудової діяльності та зайняття бджільництвом, та не за кошти, отриманні внаслідок вчинення кримінального правопорушення, як підставу для скасування арешту майна, то слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. А отже коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт, не обмежується, і на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, з урахуванням досліджених матеріалів кримінального провадження, звертає увагу, що станом на момент розгляду клопотання дійти висновку, що вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 грошові кошти, в сумі 11800 доларів США, на які було накладено арешт слідчим суддею, є саме тими заощадженнями, які були ним зароблені за рахунок заробітної плати в КНП «БЦРЛ» Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради та за рахунок професійного зайняття ОСОБА_4 бджільництвом, а не є майном, яке ймовірно було набуте кримінально протиправним шляхом, неможливо. Тоді, як надані матеріали кримінального провадження свідчать про достатність підстав вважати, що грошові кошти, в сумі 11800 доларів США, та мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , на які було накладено арешт та які визнані речовими доказами, можуть бути, відповідно, грошовими коштами, набутими кримінально протиправним шляхом, та містять у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, (мобільний телефон), що обґрунтовує відповідність цих речей критеріям речового доказу, а тому вказані обставини потребують з`ясуванню у ході досудового розслідування та мають бути предметом подальшого розгляду кримінального провадження у судовому порядку на підставі відповідних доказів (у випадку скерування обвинувального акту до суду).

За вказаних обставин тимчасове втручання в право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставини відсутності потреб в подальшому застосуванні арешту, накладеного на грошові кошти в сумі 11800 доларів США та мобільний телефон марки «Айфон», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім картою № НОМЕР_2 , не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання представника ОСОБА_3 , яким також не доведено, що арешт на вказані речі було накладено необґрунтовано, не вбачаються й такі обставини з матеріалів кримінального провадження №0000450, оскільки на теперішній час потреба у арешті вказаних грошових коштів (саме у доларовому еквіваленті) та мобільного телефону, а також мета, в зв`язку з якою було накладено арешт (забезпечення збереження речових доказів) існують, а повернення цих речових доказів власнику може зашкодити кримінальному провадженню, тому подане ОСОБА_3 клопотання, в частині скасування арешту з означених речей, є передчасним, та не може бути задоволене у цій частині.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи представника ОСОБА_3 , висловлені у клопотанні, щодо необхідності скасування арешту, накладеного на належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7140 Євро, які є заощадженнями останньої, заробленими нею в республіці Італія, що підтверджується випискою з рахунку соціального страхування ОСОБА_5 . Так, після дослідження матеріалів кримінального провадження №0000450, слідчим суддею встановлено, що на даний час відсутні підстави вважати, що вилучені 20.04.2023 р., під час проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_5 грошові кошти, в сумі 7140 Євро, поміщені до сейф-пакету №7372226, були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, тобто ці кошти не відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, які б давали підстави тимчасового вилучати певне майно, а отже стороною обвинувачення не доведено, що були наявні правові підстави для вилучення вказаного майна, дозвіл на відшукання та вилучення якого під час обшуку слідчим суддею не надавався, та, в подальшому, для накладення на це майно арешту. Зокрема, в ході розгляду поданого представником ОСОБА_3 клопотання, яке було підтримано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000450 та наявного у цих матеріалах відеозапису, в якому відображено хід проведення вказаного обшуку, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави вважати, що вилучені грошові кошти в сумі 7140 Євро, про скасування арешту з яких йдеться у клопотанні ОСОБА_3 , можуть належати саме ОСОБА_4 , який, під час проведення обшуку за його місцем проживання, послідовно стверджував, що означені кошти, у валюті Євро, йому не належать, а є заробленими в Італії заощадженнями матері. Будь-яких сумнівів того, що грошові кошти в сумі 7140 Євро, належать саме ОСОБА_5 , у слідчого судді, після дослідження зазначених документів, не виникає. До того ж, матеріали кримінального провадження свідчать, що грошові кошти, які були набуті кримінально протиправним шляхом, були саме у доларовому еквіваленті, та не були у валюті Євро, тому у слідчого, який проводив означений обшук, взагалі не було підстав у ході проведення вказаної слідчої дії вилучати належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7140 Євро.

Подальше збереження накладеного арешту на належні ОСОБА_5 грошові кошти, в сумі 7140 Євро, порушуватиме справедливий баланс між інтересами власниками майна та завданнями кримінального провадження та потягне за собою порушення прав і законних інтересів ОСОБА_5 , що суперечить положенням ст.41 Конституції України. Крім того, стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Позбавлення ОСОБА_5 можливості вільно володіти майном, яке немає доказового значення у кримінальному провадженні, в даному випадку, суттєво порушує інтереси особи, яка не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, та тривалий час позбавлена можливості користування своїм майном.

На думку слідчого судді, скасування арешту, накладеного на належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7140 Євро, не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження. Тому, вважаю за необхідне скасувати арешт, накладений на це майно, в зв`язку з чим клопотання представника ОСОБА_3 , подане й в інтересах ОСОБА_5 , в частині скасування арешту з належного останній майна (грошових коштів в сумі 7140 Євро) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст. 174 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21.04.2023 року, у кримінальному провадженні №0000450, на грошові кошти в сумі 7140 Євро, які належать ОСОБА_5 та які були вилучені в ході проведення 20.04.2023 р., в період часу з 19 год. 04 хв. по 21 год. 46 хв., обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 - в будинку АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог клопотання, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя