Справа № 212/6031/22
У Х В А Л А

07 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 , заявниці ОСОБА_6 , провівши відкрите судове засідання в місті Кривому Розі, по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000398 від 13.08.2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження.

Через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 13 серпня 2022 року, в частині: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SAAB 9000» д/н НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , та ключі від транспортного засобу «SAAB 9000» д/н НОМЕР_1 , які запаковано до пакету «Національна поліція України» WAR1266614; автомобіль SAAB 9000, VIN-код НОМЕР_3 , білого кольору д/н НОМЕР_1 .

Заявниця в судовому засіданні підтримала клопотання про скасування арешту та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисниця та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання, наголосивши, що арешт на зазначене майно накладений з метою забезпечення речових доказів, доля яких не може бути вирішена на цій стадії кримінального провадження, до того ж автомобіль ще не оглядався судом.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, подані в обґрунтування клопотання, суд доходить наступного.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 серпня 2022 року задоволено клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 00000398 від 13.08.2022 року.

Накладено арешт, зокрема, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SAAB 9000» д/н НОМЕР_1 , НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , та ключі від транспортного засобу «SAAB 9000» д/н НОМЕР_1 , які запаковано до пакету «Національна поліція України» WAR1266614; автомобіль SAAB 9000, VIN-код НОМЕР_3 , білого кольору д/н НОМЕР_1 .

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів підлягають вирішенню під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з ухвали слідчого судді арешт на вищевказане майно, накладений в тому числі і з метою збереження речових доказів.

Згідно із постановою слідчого від 13 серпня 2022 року вказане майно, визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи розумність та співмірність накладеного арешту на майно, суддя виходить із того, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Зі змісту ст. ст. 100, 374 КПК України вбачається, що доля речових доказів у кримінальному провадженні вирішується судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення.

Відповідно до вимог п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд повинен вирішити, серед іншого, питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позову.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження триває.

За таких обставин, суд вважає клопотання про скасування арешту майна на цій стадії судового провадження безпідставним, тому у його задоволенні слід відмовити.

Приймаючи до уваги викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 174, 369 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 08 серпня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1