Справа № 450/934/23 Провадження № 1-кп/450/315/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 14.02.2023р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Львова, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.10.2022 р. за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, покарання не відбув, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , грубо порушуючи вимоги ст.51 Конституції України, глави 15 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей,достовірно знаючи, що згідно із виконавчим листом, виданим 16.01.2014р. Франківським районним судом м. Львова, справа № 465/9451/13-ц, на підставі якого державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби у Львівському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 17.06.2016р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51449336, він зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 02.10.2013р. і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 маючи змогу отримувати стабільний заробіток та сплачувати аліменти, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`явив, в центрі зайнятості як шукаючий роботу не реєструвався та не реагуючи на законні попередження державного виконавця, допустив заборгованість зі сплати аліментів станом на 14.02.2023 р. на загальну суму 14 9715, 00 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та вказав, що втратив роботу та після цього мав підробітки, коштів для погашення не вистачало, тому не мав змоги оплачувати та погашати заборгованість по аліментах. Погіршились відносини з ОСОБА_5 та дитиною, тому втратив мотивацію. Вказав, що в подальшому планує погашати заборгованість, розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе виним повністю у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюється учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим у вчиненні ним кримінального правопорушення, його винуватість доводиться іншими зібраними у справі доказами, однак відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд впевнившись у правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності його позиції, визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 164 КК України, є правильною, так як він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

За вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, котрий раніше судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря- психіатра не перебуває.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.10.2022р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, покарання не відбув, що підтверджено обвинуваченим у судовому.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за цим вироком згідно ч.1 ст.71 КК України.

Оскільки штраф як основне покарання в силу ч. 3 ст. 72 КК України при призначенні їх за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, вирок Личаківського районного суду м.Львова від 27.10.2022р. підлягає самостійному виконанню.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (ста двадцяти) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком приєднати не відбуте повне покарання за попереднім вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.10.2022 р. та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт на строк 120 (ста двадцяти) годи та штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч гривень) грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 27.10.2022р., яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України , до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази: завірені світлокопії виконавчого провадження № 51449336 на 57 аркушах - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1