Провадження № 1-кп/344/577/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 12.08.2021 по 30.09.2022 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань і погіршило якість життя потерпілої.

Зокрема, 12.08.2021 року близько 01 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах нецензурними словами та погрозах фізичною розправою.

Окрім цього, 14.08.2021 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах нецензурними словами та вимаганні у потерпілої грошових коштів.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 13.10.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у видгляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Після цього, 23.07.2022 року близько 18 години 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у шарпанні за руки, намаганні заподіяти фізичного болю, словесних образах нецензурними словами, погрозах фізичною розправою.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 17.08.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у видгляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, будучи неодноразово притягненим до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім`ї, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку та у молодому віці, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, 30.09.2022 близько 01 год. 00 хв., перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. Його систематичні протиправні дії призвели до психологічних страждань матері та погіршення якості її життя, вона перебуває у пригніченому тривожному стані, потребує постійної медичної та психологічної допомоги, хоче захиститись від насильства сина.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України визнав повністю, та ствердив все вищенаведене, відповідно до викладеного. Усвідомлює, що своїми діями вчинив злочин, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свої вчинки, запевнив суд, що такого більше не повториться, попросив пробачення в матері, просив суворо його не карати.

Потерпіла в судовому засіданні повідомила, що з сином примирилася, просила суворо його не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого ОСОБА_4 . При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, перебуває в Івано-Франківському РУП ГУНП в Івано-Франківській області на профілактичному обліку як сімейний насильник з 24.12.2021 року; отримував медичну допомогу у стаціонарному відділенні закладу КНП ПНЦ ІФ ОР у 2015 році. Встановлено діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Стан абстиненції, ускладенний делірієм. Неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №291/2022 від 21.11.2022 року ОСОБА_4 будь-якими психічними розладами, в тому числі тимчасовим хворобливим станом, не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. Виявляє ознаки РПП внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності що згідно МКХ-10 F 10,2. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому дій ОСОБА_4 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_4 наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Івано-Франківський районний відділ філії ДУ Центр пробації в Івано-Франківській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне покладення на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків відповідно до п.1 ч.3 ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, оскільки він в судовому засіданні просив пробачення в матері, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, молодий вік, стан здоров`я.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, те, що він раніше несудимий, беручи до уваги обставини справи, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді обмеження волі та звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, потерпілої, яка просила не карати його суворо, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати в межах санкції ст.126-1 КК України у вигляді обмеження волі, а тому керуючись ст.ст. 75, 76 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відсутні.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ч.15 ст. 615, ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_6