печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: не з`явилася,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2023 року у кримінальному провадженні №0001781 від 21.12.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2023 року у кримінальному провадженні №0001781 від 21.12.2022 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001781 від 21.12.2022 року. В рамках вказаного кримінального провадження постановою слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 13.01.2023 року та 22.01.2023 року.

Вказана постанова, на думку ОСОБА_3 , підлягає скасуванню, оскільки слідчим в порушення вимог закону не було допитано ОСОБА_3 ні в якості потерпілого, а ні в якості свідка, тому висновки слідчого щодо відсутності завданої шкоди є перебільшеними. Окрім того слідчим було розглянуто два різні за змістом клопотання однією постановою. Вказана постанова є неповною, невмотивованою та не відповідає вимогам ст.110 КПК України, а відтак підлягає скасуванню.

В судове засідання особа, яка подала скаргу - ОСОБА_3 не з`явився. Про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Серед вимог скарги міститься прохання про розгляд скарги з його відсутності.

В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, та слідчого на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, Першим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001781 від 21.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 13.01.2023 року ОСОБА_3 звернувся до Державного бюро розслідувань із клопотанням №113-1781-А про залучення його в якості потерпілого та 22.01.2023 року із клопотанням №1/2-1781-А про допит свідків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/2656/23-к від 26.01.2023 року уповноважену особу Державного бюро розслідувань зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13.01.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/3832/23-к від 08.02.2023 року уповноважену особу Державного бюро розслідувань зобов`язано розглянути клопотання ОСОБА_3 від 22.01.2023 року.

Постановою старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2023 року у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 13.01.2023 року №113-1781-А та від 22.01.2023 року №1/2-1781-А - відмовлено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, оскаржувана постанова мотивована тим, що на даній стадії досудового розслідування не отримано достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням шкоди, передбаченої ч. 1 ст.55 КК України, оскільки факт можливих неправомірних дій прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні №0000434 від 26.06.2017 року наразі не знайшли свого об`єктивного підтвердження, однак вони досліджуються у вказаному кримінальному провадженні. Водночас, у разі надання ОСОБА_3 статусу потерпілого у цьому кримінальному провадженні, існують ризики зловживання останнім наданими йому процесуальними правами, використання їх для здійснення процесуального впливу у кримінальному провадженні №0000434 від 26.06.2017 року, в якому він є обвинуваченим.

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 22.01.2023 року про здійснення допит свідків, слідчий вказує, що ОСОБА_3 не є стороною у кримінальному провадженні №0001781 від 21.12.2022 року та не входить до переліку учасників кримінального провадження, які мають право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019 року №439/397/17 вказано, що у кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Проте, зміст оскаржуваної постанови не відповідає положенням ст. 110 КПК України. Так вказана постанова зводиться до того, що не встановлено жодних обставин, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 якої не будь шкоди, передбаченої ч. 1 ст. 55 КПК України та те, що ОСОБА_3 , не входить до переліку учасників кримінального провадження, які мають право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, визначеного ст. 220 КПК України.

Разом з тим постанова не містить посилань на проведені слідчі чи інші процесуальні дії, які в своїй сукупності та взаємному зв`язку підтверджують відсутність завдання ОСОБА_3 шкоди.

Посилання слідчого на існування, на його думку, ризиків зловживання ОСОБА_3 статусом потерпілого, у випадку його надання, не може бути розцінено судом як підстава для відмови у визнанні особи потерпілою.

Аналізуючи викладене, враховуючи, що постанова слідчого від 11.03.2023 року не містить викладу обставин або вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише формальними посиланнями на норми КПК без здійснення аналізу в сукупності із зазначеними у заяві та клопотаннях обставинами, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2023 року у кримінальному провадженні №0001781 від 21.12.2022 року,- задовольнити.

Постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 11.03.2023 року у кримінальному провадженні №0001781 від 21.12.2022 року- скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1