Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1465/22
Провадження № 1-кп/376/152/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 00 26 від 01.03.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок Сквирського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого слюсаром - інженером ТДВ «Шамраївський цукровий завод», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

Встановив:

28 лютого 2022 року близько 23 години 55 хвилини при в`їзді в АДРЕСА_2 , на блокпосту неподалік від мосту через р. Березянка, під час перевірки документів жителями села Самгородок, які забезпечували правопорядок як самооборона населеного пункту, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, між ОСОБА_4 (учасник самооборони) та ОСОБА_5 , виникла словесна перепалка, яка переросла в штовханину.

Під час конфлікту ОСОБА_4 з власної необережності, що виразилась у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, не втримав в руках гладкоствольну вогнепальну зброю - двоствольну рушницю марки «ТОЗ-63», калібр 16, серійний номер - НОМЕР_1 , яка була споряджена мисливськими патронами з метальними снарядами типу «Картеч» 16 калібру, що призвело до падіння рушниці при зведених курках, з висоти 1, 2 метри, з одночасним торканням прикладу до асфальтованого покриття, що призвело до здійснення пострілу з правого ствола без натиску на спускові гачки, в результаті чого ОСОБА_6 (учасник самооборони), що перебував на протилежній стороні автомобільної дороги, на відстані близько 10-15 метрів, отримав вогнепальне поранення в область грудної клітини.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 344/Д від 01.06.2022 ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального сліпого проникаючого поранення грудної клітини справа, черевної порожнини справа з ушкодженням правої легені та печінки; наявність крові в правій плевральній порожнині; вогнепальне сліпе поранення правого плеча з переломом правої плечової кістки та ушкодженням правого променевого нерва; рани на грудній клітині справа та на правому плечі. Описані ушкодження заподіяні з вогнепальної зброї. Дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які, згідно з пунктами 2.1.2 та 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17 січня 1995 року, є небезпечними для життя.

Органами досудового розслідування вказаний злочин кваліфіковано за ст. 128 КК України, тобто заподіянні необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Потерпілий в кримінальному провадженні ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та просив суд закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України, а саме: у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а також повідомив суду, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, правові наслідки даної заяви йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому обвинуваченні за ст. 128 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, клопотання потерпілого підтримав та просив суд його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання потерпілого щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим не заперечував, оскільки є всі законні підстави застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 46 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У силу ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до п. п.2,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості.

Передбачене статтею 46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний злочин, передбачений ст. 128 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, у вчинених діях вину визнає повністю, щиро кається та відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України не заперечує проти закриття провадження.

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у судовому засіданні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження, підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 288 КПК України ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 46,128 КК України, ст. ст. 100, 284, 285, 286, 288, 369-372, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, п. п. 2,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, суд

Постановив:

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі вимог ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самгородок Сквирського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого слюсар-інженером ТДВ «Шамраївський цукровий завод», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченогої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України в кримінальному провадженні № 0000026 від 01.03.2022 року від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі статті 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000026 від 01.03.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України - закрити.

Речові докази у справі:

-Мисливську рушницю №99883 та набої до неї в кількості 5 штук та 1 гілзу, яку поміщено до поліпропіленового пакету, опечатаного биркою, належні ОСОБА_4 , які останній заявою долучив до матеріалів кримінального провадження та який знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП № 1 РУП ГУНП в Київській області - знищити.

-Пара п`ятипалих печаток з тканини зеленого кольору, камуфляжні штани з тканини чорного, коричнево-сірого та бежевого кольорів, камуфляжну куртку з тканини чорного, коричнево-сірого та бежевого кольорів з каптуром, які поміщено до спеціального пакета № 2061967 та знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП № 1 РУП ГУНП в Київській області - знищити.

-Спеціальний пакет № 5884384 із вмістом об`єктів дослідження, який знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП № 1 РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 5852,18 грн. процесуальних витрат на залучення експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 532 КПК України ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1