Справа № 463/2027/23
пр.№ 1-кп/464/357/23
У Х В А Л А

19 травня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у вікдритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 463/2027/23, внесеному 10.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 про обвинувачення: ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.296, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.355 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.355 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.296, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.355, ч.1 ст.304, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.296 КК України;

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурори: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_10 , законний представник ОСОБА_11 ;

обвинувачений ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_13 ;

обвинувачена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_14 ;

обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_15 ;

обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_16 ;

учасниками провадження потерпілі: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , -

клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_9 , обвинувачених, захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 , -

в с т а н о в и в :

У суді на стадії підготовчого провадження перебуває вказане кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.296, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.355, ч.1 ст.304, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно із положеннями ч.3 ст.331 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальних правопорушеннях та відповідних ризиків.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо застосування саме такого запобіжного заходу із проханням зміни на більш м`який з підстав неправильної кваліфікації діянь та необґрунтованості ризиків.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд дійшов наступного.

Як регламентовано ст.ст.131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2022 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 23 жовтня 2022 року без визначення розміру застави, який надалі неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23 березня 2023 року до 23 травня 2023 року.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості підозри на даній стадії не є предметом розгляду суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_6 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованих злочинів, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце, коли останній перебував у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин суд позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого обвинувачення при розгляді клопотання про продовженні строку запобіжного заходу під час судового провадження, немає законних підстав для дослідження будь-яких доказів, окрім обвинувального акта.

Судовими рішеннями при обранні та продовженні дії запобіжного заходу встановлено наступне.

Існування ризику переховуватись обвинуваченим від суду підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати його до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, обвинувачений може перетнути державний кордон України. Окрім цього, тяжкість інкримінованих правопорушень та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом до втечі.

Існування ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували обвинуваченого у вчиненні злочинів, підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінальних правопорушень, що йому інкримінується. Окрім цього, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), потерпілі та свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку суду.

Ураховуючи обставини вчинення інкримінованих злочинів злочинною організацією, у створенні якої обвинувачується ОСОБА_6 (керівник), корисливі мотиви, систематичність та повторність вчинення, є всі підстави вважати, що обвинувачений може надалі займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення встановлених ризиків.

Вищенаведені обставини у своєму взаємозв`язку зумовлюють необхідність продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід, що забезпечить його дієвість та сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України. КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак має реальну потенційну можливість їх вчинити в майбутньому.

Усвідомлення загрози реального покарання у виді позбавлення волі на значний строк у разі визнання винуватості, конкретні фактичні обставини низки злочинів: проти волі, честі та гідності особи, власності, громадської безпеки, громадського порядку та моральності, авторитету органів державної влади, у сукупності підвищують суспільну небезпечність діяння та особи, на переконання суду свідчать про доцільність продовження обвинуваченому виняткового заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе запобігти доведеним ризикам та сприятиме забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Наявність дитини та дружини, на які покликається захист, з урахуванням характеру протиправних діянь не мінімізує перелічених ризиків.

Більш м`які запобіжні заходи, як просить захист, чи їх незастосування не забезпечать його належної поведінки з урахуванням сукупності наведених ризиків, а безпека суспільства вимагає ізоляції особи, яка з достатньою обґрунтованою ймовірністю здатна завдати істотної шкоди правам і свободам інших осіб, адже обвинуваченому, командиру добровольчого формування Львівської міської територіальної громади, в умовах воєнного стану інкримінується створення та керівництво злочинною організацією, в якій вчинено незаконне позбавлення волі людини щодо двох осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, вимагання з погрозою насильства, грубе порушення громадського порядку, примушення до виконання цивільно-правових зобов`язань, а також втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням захворювання обвинуваченого, якому в СІЗО надається належна медична допомога, не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Тому відсутні підстави для визначення розміру застави обвинуваченому, оскільки такий обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства та погрозою його застосування, а також злочину, передбаченого ст.255 КК України.

Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора задоволити.

Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 липня 2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_22