Справа № 545/2263/23
Провадження № 1-в/545/431/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтава подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не заміжньою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

30.10.2001 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

05.07.2002 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

17.11.2010 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

18.05.2011 Кіровським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі; 29.11.2017 року звільнена з ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65) Полтавської області по відбуттю строку покарання;

24.10.2019 вироком Кропивницького апеляційного суду за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі,

засуджена: 07.02.2020 року Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулась до суду із поданням про застосування стосовно засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула встановлені законом 2/3 строку покарання і довела своє виправлення.

На адресу суду від представника адміністрації та засудженої ОСОБА_4 надійшли заяви про розгляд подання без їхньої участі, подання підтримують та просять задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої, посилаючись на те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судима, за весь час відбування покарання з 07.08.2019 року має чотири заохочення в період, що передує настанню права на умовно-дострокове звільнення, має сім стягнення, які погашене, що свідчить про передчасність застосування до неї умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи та матеріали справи за поданням, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджена 07.02.2020 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до характеристики на засуджену ОСОБА_4 від 22.06.2023 року засуджена з 07.08.2019 року утримувалась в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор». За час утримання в ДУ «Кропивницький СІЗО» характеризувалась негативно. Заохочень не мала. Мала 7 стягнень. Стягнення погашені в установленому законом порядку. До роботи не залучалась.

З 04.10.2020 року відбувала міру кримінального покарання в державній установі «Чернігівська виправна колонія (№44)».З а час відбування покарання характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала.

З 14.12.2020 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)». Була працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді № 12, прибиральницею. До виконання своїх трудових обов`язків відносилась добросовісно. Стягнень не мала. Мала 2 заохочення.

14.03.2022 року переведена до дільниці соціальної реабілітації. Працевлаштована підсобним робітником. До роботи відноситься добре. Стягнень не має. Має 2 заохочення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженої ОСОБА_4 є те, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, однак засуджена за весь час відбування покарання має чотири заохочення які передують поданню та сім стягнень, характеризується позитивно, заохочувалась в період часу, що передує настанню права на умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в поданні, дослідивши матеріали особової справи засудженої ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що за весь час відбування покарання засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

З наведеного убачається, що на даний час засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення та не довела своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1