Справа № 127/5701/23
Провадження №11-кп/801/527/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 4 квітня 2023 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринки Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня комунального закладу "Вінницький ліцей №21", громадянина України, раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_9 та у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022 за № 0001267, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрито.

Процесуальні витрати на залучення експертів ухвалено компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 4 листопада 2022 року приблизно о 21 год. 04 хв., не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/102-22/16572-ІТ від 25.11.2022 технічно-справним автомобілем марки «Hyundai Sonata» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Пирогова у м. Вінниці, зі сторони вул. Гніванське шосе, в напрямку проспекту Юності, в районі будинку №264, наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, по якому зліва-направо перетинала проїзну частину пішохід ОСОБА_9 , не надав їй переваги у русі, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок злочинної самовпевненості допустив наїзд на останню.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/18448-ІТ від 15.12.2022: «водій автомобіля Hyundai Sonata реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання п.18.1 Правил дорожнього руху»; «в діях водія автомобіля Hyundai Sonata реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху».

За таких обставин неповнолітній ОСОБА_8 порушив вимоги п. п. 2.1а, 18.1 Правил дорожнього руху, де зазначено: п. 2.1а «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»; п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху неповнолітнім ОСОБА_8 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної події ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1080 від 11.01.2023, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «політравма: закритий уламковий перелом лівої стегнової кістки на межі с/3 та н/3 зі зміщенням уламків; закритий багатоуламковий косий перелом обох кісток лівої гомілки на межі с/3 та н/3 зі зміщенням уламків. Закритий косий перелом правої ключиці зі зміщенням; закрита травма грудної клітки-садно грудної клітки, забій грудини, закрита черепно-мозкова травма-струс головного мозку, забійно-рвана рана надбрівної ділянки справа», які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ухвалою від 4 квітня 2023 року ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та у зв`язку з відшкодуванням заподіяної шкоди, а кримінальне провадження відносно нього закрито.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не оспорюючи висновків суду щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження, просить ухвалу суду змінити у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а саме, вказати у її резолютивній частині про стягнення з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 процесуальні витрати в сумі 1887, 80 грн на користь держави.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що КПК не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Крім того, суд не вирішував питання про звільнення законного представника неповнолітнього обвинуваченого від оплати процесуальних витрат у зв`язку з її майновим станом, а тому вони підлягають стягненню саме з неї.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення суду про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою та відшкодуванням їй заподіяної шкоди та закриття кримінального провадження не оспорюється, а тому у цій частині не перевіряється.

Разом з тим, судом невірно вирішено питання про стягнення процесуальних витрат, а тому наявні підстави для зміни судового рішення.

Згідно матеріалів кримінального провадження, загальна сума витрат на залучення експертів під час досудового розслідування складає 1887 гривень 80 копійок.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо стягнення процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

З огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 ( провадження №13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі і в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 119 КПК України, суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого) за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Тільки у такому разі , як передбачено ч.3 ст. 119 КПК України, суд має право у своєму рішенні (вироку чи ухвалі) вказати про компенсацію судових витрат за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, як вбачається з доводів апеляційної скарги прокурора та з ухвали, суд першої інстанції питання про звільнення законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 від оплати процесуальних витрат у зв`язку з її майновим станом не вирішував та вона клопотань про звільнення її від оплати процесуальних витрат чи зменшення їх розміру не заявляла. Суд в ухвалі, покладаючи процесуальні витрати за проведення експертизи на рахунок держави, не аргументував, чому саме прийняв таке рішення, не стягнувши їх із законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

Таким чином, суд першої інстанції при постановленні ухвали від 4 квітня 2023 року в порушення вимог ст. 119 КПК України безпідставно відніс процесуальні витрати на залучення експертів за рахунок коштів держави, хоча ці витрати підлягали стягненню з із законного представника неповнолітнього обвинуваченого.

Зазначені порушення перешкодили суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат, а тому є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 4 квітня 2023 року, якою звільнено ОСОБА_8 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_9 та у зв`язку із відшкодуванням заподіяної шкоди та кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2022 за № 0001267, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито, змінити в частині вирішення долі процесуальних витрат.

Процесуальні витрати в сумі 1887, 80 грн стягнути на користь держави з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині судове рішення залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4