печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6759/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 31.01.2023 про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні № 0000713, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2023 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 31.01.2023 про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні № 0000713.

В обґрунтування скарги зазначається, що постанова є необґрунтованою, невмотивованою та прийнятою з суттєвим порушенням КПК України, що є підставою для скасування рішення слідчого, а також просить зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 25.01.2023 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000713.

У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою та представник Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. Скаржник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав у повному обсязі.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судовим розглядом вставлено, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000713.

25.01.2023 адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000713.

Поряд з цим, постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 31.01.2023 - відмовлено у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_4 , потерпілим у вище вказаному провадженні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Аргументуючи рішення слідчий вказав, що відсутні відомості, які б свідчили про завдання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_4 .

Проте слідчий суддя, з висновками слідчого у постанові від 31.01.2023 не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно із ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, оскаржувана постанова слідчого від 31.01.2023, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави слідчому судді дійти до висновку про вмотивованість рішення слідчого, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що таких не має та як наслідок вважає за необхідне скасувати постанову від 31.01.2023.

Поряд з цим, вимоги скаржника в порядку ст. 220 КПК України про зобов`язання слідчого розглянути клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000713 - задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_4 наразі не має процесуального статусу потерпілого, що позбавляє можливості звернення з таким клопотанням, а тому ця вимога є передчасною.

Керуючись ст. ст. 55, 303-304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити частково.

Скасувати слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 31.01.2023 про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні № 0000713.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1