17.07.2023 Єдиний унікальний № 371/334/20
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Миронівка

ЄУН 371/334/20

Провадження № 1-кп/371/30/23

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000085, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Юхни Миронівського району Київської області, зареєстроване місце проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

За обставинами кримінального проступку, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_5 за таких обставин.

11 березня 2019 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник протиправний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , які знаходились на рахунку банківської карти ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , із якої раніше за проханням ОСОБА_5 він здійснював операції по зняттю готівкових коштів, і яка попередньо повідомила ОСОБА_4 пін-код до вказаної картки.

11 березня 2019 року, близько 19 години 30 хвилин, реалізуючи свій протиправний умисел, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника та сторонніх осіб, перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що в селі Юхни Миронівського району Київської області, ОСОБА_4 підійшов до кухонної шафи, звідки взяв банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк», належну ОСОБА_5 з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів.

З цією метою, 11 березня 2019 року, близько 20 години 05 хвилин, ОСОБА_4 прибув до банкомату AT «Ощадбанк», що за адресою: вулиця Франка, 21 у місті Богуслав Київської області, де, користуючись карткою ОСОБА_5 , виконав операцію по зняттю грошових коштів готівкою в сумі 5 400 гривень. Викраденими грошовими коштами у сумі 5 400 гривень ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 5 400 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України. Правова кваліфікація кримінального проступку таємне викрадення чужого майна.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що в разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Потерпіла ОСОБА_5 до суду не зявилася, подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Розглянувши заявлене клопотання, зясувавши позицію прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі,

По закінченню зазначеного строку, обвинувачений має право заявити відповідне клопотання про закриття кримінального провадження. В такому разі суд, який здійснює судове слідство кримінального провадження буде зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Імперативні вимоги закону щодо закриття кримінального провадження підтвердив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к, провадження № 51-1491км19, у постанові від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18, провадження N 51-413 кмо 21.

У вказаних справах Суд відзначив, що звільнення від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності є обовязковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Верховний Суд констатував, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обовязком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності. На суд покладено імперативний обовязок звільнення особи від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

З моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, тобто з 11 березня 2019 року, минуло більше трьох років. Покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого вказаною статтею, передбачене у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

На момент розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_4 передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинений проступок сплинув.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у період перебування кримінального провадження у провадженні суду Миронівським районним судом оголошувався у розшук ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 22 червня 2021 року (провадження відновлено 18 серпня 2021 року); ухвалою від 19 травня 2022 року (провадження відновлено 17 липня 2023 року).

20 жовтня 2020 року Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 204/4728/15-к вказав, що оголошення обвинувачених в розшук не свідчить про те, що вони ухиляються від досудового розслідування.

З огляду на тлумачення поняття «ухилення особи від слідства або суду», що міститься у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження № 5-1кс15), а також правову позицію у постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження № 51-9040км18), відповідно до якої підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження, суд дійшов висновку, що зупинення судового провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченого саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від суду. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК у такому випадку має бути підтверджено факт ухилення обвинуваченого від суду.

Як убачається зі змісту судових рішень про оголошення обвинуваченого в розшук та з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був відсутній за місцем проживання, адреса якого зазначена в обвинувальному акті, на час скерування обвинувального акта до суду. Матеріали провадження не містять доказів належного здійснення викликів обвинуваченого кримінальному провадженні до суду.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що має інше місце проживання, де мешкав станом на квітень 2020 року та мешкає до даного часу, про факт перебування у провадженні суду кримінального провадження та факт його розшуку не знав.

Суд констатує, що оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 саме по собі не свідчить про ухилення останнього від суду.

Докази вчинення ОСОБА_4 нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину відсутні.

Судом встановлено, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Оскільки визначені ст. 49 КК України положення дотримано, їх правдивість у сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з правилами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Питання про розподіл процесуальних витрат, згідно правил ст. 124 КПК України, не вирішується.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000085, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 лютого 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 1 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд протягом семи діб з дня оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1