Справа № 216/1430/22
Провадження № 1-кс/216/1566/23
УХВАЛА

іменем України

07.06.2023 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на дії слідчого та прокурора стосовно зміни запобіжного заходу та порушення права на захист, -

встановив:

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.06.2023 надійшла вказана скарга, в якій заявник скарги просить:

- залучити громадянина ОСОБА_3 для надання підозрюваному ОСОБА_2 правової допомоги у кримінальному провадженні в якості його представника (якщо суд не знайде підстав та можливості для допуску професійного юриста ОСОБА_3 в якості його захисника);

- відмовити у клопотанні про зміну запобіжного заходу слідчому та прокурору у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому в мотивувальній частині скарги ОСОБА_2 посилається на порушення його права на захист в наслідок винесення заступником керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону постанови від 25.05.2023 про скасування постанови про допуск захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000048 від 18.04.2022, не надання достатнього часу для підготовки до проведення слідчих та процесуальних дій, неузгодження з особою, яку ОСОБА_2 бажає залучити у якості захисника ( ОСОБА_4 ) часу проведення слідчих та процесуальних дій. Вважає незаконним звернення слідчого з клопотанням про зміну застосованого до нього запобіжного заходу, висловлює незгоду з залученням до участі у справі представників потерпілого, які на думку ОСОБА_2 не мають повноважень. Окрім того, подана скарга містить заперечення на клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу та твердження про упередженість слідчого у вказаному кримінальному провадженні без зазначення конкретного прізвища слідчого.

Слідчий суддя зазначає, що 06.06.2023 року ОСОБА_2 окремо подавалась скарга на постанову заступника керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 25.05.2023 про скасування постанови про допуск захисника у кримінальному провадженні № 0000048 від 18.04.2022. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.06.2023 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною скаргою з огляду на те, що в оскаржуваній постанові не вирішувались питання про закриття кримінального провадження, відмову у визнанні потерпілим, застосуванні заходів безпеки, проведення слідчих (розшукових) дій, зміну порядку досудового розслідування, недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором, а оскарження постанови прокурора про скасування постанови про допуск захисника не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Щодо інших дій слідчого та прокурора на які посилається ОСОБА_2 у своїй скарзі, слідчий суддя приходить до висновку, що вони не відносяться до переліку, визначеному у ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути оскаржені в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

В поданій скарзі відсутні посилання на конкретні дії слідчого або прокурора, які були вчиненні з перевищенням встановленого КПК України строку.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою і передбачив можливість оскарження не будь-якої дії або бездіяльності слідчого або прокурора, а лише певних їх видів, перелік яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Разом з тим законодавець, забезпечив право оскарження інших рішеннь, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора які не розглядаються під час досудового розслідування під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Окрім того згідно приписів п. 4 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури, їх перші заступники та заступники при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування мають право скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих та прокурорів нижчого рівня у межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 цього Кодексу

Таким чином, КПК України передбачає інші дієві механізми для оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора які не відносяться до переліку визначеному ч.1 ст. 303 КПК України.

Щодо можливості застосування аналогії слідчий суддя зазначає, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Разом з тим, чинні норми КПК України чітко та однозначно регулюють як порядок оскарження так і перелік рішень дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені. Отже застосування аналогії закону у даному випадку є неможливим, оскільки призведе до застосування принципово іншого підходу ніж визначений законодавцем.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Оскільки оскаржуване рішення та дії не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

Разом з тим, з огляду на те, що в прохальній частині скарги ОСОБА_2 просить залучити громадянина ОСОБА_3 для надання підозрюваному ОСОБА_2 правової допомоги у кримінальному провадженні та відмовити у клопотанні про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що викладені у скарзі обставини можуть бути предметом дослідження під час розгляду клопотання про зміну застосованого до ОСОБА_2 запобіжного заходу та вважає за доцільне копію вказаної скарги передати для долучення до матеріалів зазначеного клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304 КПК України, -

ухвалив :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії слідчого та прокурора стосовно зміни запобіжного заходу та порушення права на захист у кримінальному провадженні № 0000048 від 18.04.2022.

Копію скарги передати для долучення до матеріалів справи № 216/1430/22 (1-кс/216/1536/23) за клопотанням слідчого слідчого відділу КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про зміну підозрюваному ОСОБА_2 застосованого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвалу слідчого судді ухвалено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1