У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7967/23

№ 1-кс/183/2199/23

04 липня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , погодженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000068 від 20.02.2015, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зарахованого 12 липня 1977 року на службу до Служби Безпеки України, начальника гаражу ВГЗ УСБ України в Луганській області, у військовому званні «капітан», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000068 від 20.02.2015, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 12 липня 1997 року ОСОБА_6 проходить військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та зарахований до списків особового складу Управління Служби Безпеки України в Луганській області.

20 червня 2007 року ОСОБА_6 призначений на посаду начальника гаража відділу господарського забезпечення УСБ України в Луганській області.

15 січня 2012 року на підставі наказу СБ України №59-ос ОСОБА_6 присвоєно військове звання «капітан».

Проходячи військову службу, лейтенант ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби у Службі безпеки України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

29 вересня 2014 року розпорядженням Голови СБ України № 255 від 29.09.2014 з метою відвернення загрози життю та здоров`ю співробітників УСБ України в Луганській області та членів їх родин внаслідок терористичної діяльності на території Луганської області незаконних збройних формувань, прийнято рішення про вибуття підлеглого особистого складу співробітників УСБ України в Луганській області з 07 жовтня 2014 року, протягом 7 днів, з міста дислокації у АДРЕСА_2 до АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 для виконання ними функціональних (посадових) обов`язків за новим місцем дислокації.

14 жовтня 2014 року капітан ОСОБА_6 прибув до нового місця дислокації за адресою: АДРЕСА_2 , та приступив до виконання своїх функціональних (посадових) обов`язків.

Проте, 13 грудня 2014 року начальник гаражу ВГЗ УСБ України в Луганській області капітан ОСОБА_6 не прибув на службу до Управління за адресою: АДРЕСА_2 .

13 грудня 2014 року приблизно о 09 год. 00 хв., будучі військовослужбовцем Управління Служби Безпеки України в Луганській області, з метою ухилення від військової служби, не з`явився до Управління Служби Безпеки України в Луганській області, яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

02.02.2015 в рамках кримінального провадження № 0000024 від 21.01.2015 в порядку ст. 135 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, про що в порядку ст. 278 КПК України останнього проінформовано поштовим зв`язком за місцем його мешкання (вих. №11-2/323вих.-15 від 02.02.2015).

Таким чином, 02.02.2015 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України дезертирство, а саме нез`явлення на службу у разі призначення, переведення з метою ухилитися від військової служби - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

20.02.2015 військовою прокуратурою Луганського гарнізону Південного регіону України з кримінального провадження № 0000024 від 21.01.2015 виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, в окреме провадження за №0000068 від 20.02.2015.

20.02.2015 у зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, ОСОБА_6 оголошено у розшук, здійснення якого в подальшому доручено здійснювати ГУМВС України в Луганській області.

16 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме: нез`явленні на службу у разі призначення, переведення з метою ухилитися від військової служби, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді начальника гаража відділу господарського забезпечення УСБ України в Луганській області, діючи умисно, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13 грудня 2014 року не з`явився до місця несення служби, а саме до УСБ України в Луганській областіза адресою: Луганська область м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 4-а, з метою ухилитися від військової служби, тобто у дезертирстві, а саме у нез`явленні на службу у разі призначення, переведення з метою ухилитися від військової служби - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

16.06.2023 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України. Водночас, перебування підозрюваного ОСОБА_6 на території держави-агресора Російської Федерації ( ОСОБА_6 залишив територію України через неконтрольовану ділянку кордону невстановленим способом, виїхавши до РФ), позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повідомлення про міну раніше повідомленої підозри та повістки про виклики на 20.06.2023, 21.06.2023, 22.06.2023 відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опублікування на офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та 16.06.2023 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 для вручення вам повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та здійснення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000068 від 20.02.2015, в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами оперативного підрозділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ІНФОРМАЦІЯ_5 ; матеріалами оперативного підрозділу ГУНП в Луганській області; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в яких зазначено, що ОСОБА_6 13 грудня 2014 року не з`явився до місця несення служби, а саме до УСБ України в Луганській області за адресою: Луганська область м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 4-а, та виїхав і перебуває у м. Розсош Воронезької області Російської Федерації; а також підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку сторони обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів та санкція ч. 1 ст. 408 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (20.06.2023, 21.06.2023, 22.06.2023) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- перебування на території РФ, визнаної державою-агресором, на якій перебувають незаконні збройні формування, що унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі його засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_6 , який своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії РФ та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, залишившись на території РФ будучи при цьому діючим співробітником Служби безпеки України.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на території РФ підтверджується: матеріалами оперативного підрозділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях; матеріалами оперативного підрозділу ГУНП в Луганській області; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в яких зазначено, що ОСОБА_6 13 грудня 2014 року не з`явився до місця несення служби, а саме до УСБ України в Луганській області за адресою: Луганська область м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 4-а, та виїхав і перебуває у м. Розсош Воронезької області Російської Федерації; а також підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження.

Слід зазначити, що Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VІІІ відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року РФ визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства (зокрема і воєнні злочини).

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, що підозрюваний ОСОБА_6 знаходиться на території РФ, яка визнана державою агресором.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи його необґрунтованим.

Слідчий суддя, вислухавши позицію учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов такого висновку.

Частина 1 статті 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

У відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Як убачається з матеріалів клопотання, підозрюваний перебуває в м. Розсош Воронезької області Російської Федерації, тобто на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а тому слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності останнього.

Отже, у разі перебування особи на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний знаходиться на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах знаходження підозрюваного на тимчасово окупованій території України, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також судом при вирішенні питання про обрання такого запобіжного заходу не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

Отже, при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

У судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 20.02.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

02.02.2015 в рамках кримінального провадження № 0000024 від 21.01.2015 в порядку ст. 135 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, про що в порядку ст. 278 КПК України останнього проінформовано поштовим зв`язком за місцем його мешкання (вих. №11-2/323вих.-15 від 02.02.2015).

20.02.2015 військовою прокуратурою Луганського гарнізону Південного регіону України з кримінального провадження № 0000024 від 21.01.2015 виділено матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, в окреме провадження за №0000068 від 20.02.2015.

16 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме: нез`явленні на службу у разі призначення, переведення з метою ухилитися від військової служби, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Постановою слідчого від 03.07.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

За приписами ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Частиною 1 ст. 278 КПК України, передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частина 3 ст. 111, ч. 1 ст. 135 КПК України визначають, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Зі змісту ч. 8 ст. 135 КПК України вбачається, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою-сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

У зв`язку з перебуванням підозрюваного ОСОБА_6 на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та неможливістю вручення йому повідомлення про підозру особисто в день його складення орган досудового розслідування вжив заходів із вручення його у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, вбачається, що повістки про виклик та повідомлення про підозру було опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Із огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що орган досудового розслідування належним чином вжив заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_6 , останній набув у цьому кримінальному провадженні процесуальний статус підозрюваного, а тому щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та його можлива причетність до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме: матеріалами оперативного підрозділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях; матеріалами оперативного підрозділу ГУНП в Луганській області; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в яких зазначено, що ОСОБА_6 13 грудня 2014 року не з`явився до місця несення служби, а саме до УСБ України в Луганській області за адресою: Луганська область м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 4-а, та виїхав і перебуває у м. Розсош Воронезької області Російської Федерації.

Із огляду на вищенаведене, а також беручи до уваги повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, слідчий суддя доходить висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів та санкція ч. 1 ст. 408 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років);

- неприбуття на виклик до слідчого три рази поспіль (20.06.2023, 21.06.2023, 22.06.2023) та не повідомлення органу досудового розслідування та Луганську спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину вчинення його умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на окупованій території, співпрацюючи з окупаційною адміністрацією країни-агресора РФ, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- перебування на території РФ, визнаної державою-агресором, на якій перебувають незаконні збройні формування, що унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене у разі його засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_6 , який своїми діями демонструє підтримку прийняття рішення країни-агресора російською федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії РФ та незаконних збройних формувань, так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення території України, залишившись на території РФ будучи при цьому діючим співробітником Служби безпеки України.

Отже, зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, також прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Підозрюваний ОСОБА_6 на обліках психоневрологічного та наркологічного диспансерів не значиться. Інших даних, які би вказували на неможливість утримування підозрюваного під вартою, суду не надано.

Отже, за встановлених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та доведеним, а обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення, і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Частиною 6 статті 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі частини шостої ст. 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Також при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 189, 193, 194, 196, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 , погодженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000068 від 20.02.2015, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .

Повний текст ухвали складено і оголошено 05 липня 2023 року о 08 годині 20 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1