Справа № 158/2502/23
Провадження № 1-кп/0158/151/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000211 від 21.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

23 вересня 2021 року в період часу з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні відділення №2 Управління соціального захисту населення Луцької РДА Волинської області, розташованого за адресою: м. Ківерці, вул. Незалежності, 20, Луцького району Волинської області, в порушення вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п. 10 пп. 2 Порядку призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №250 (в редакції постанови КМУ від 22.07.2020 року №632), реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами держави в особі Управління соціального захисту населення Луцької РДА, керуючись корисливим мотивом, з метою отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, шляхом обману, що виразився в приховуванні інформації про наявність зареєстрованого транспортного засобу, оскільки ця інформація впливала на можливість отримання такої допомоги, подав працівникам відділення №2 Управління соціального захисту населення Луцької РДА заяву №940 від 23.09.2021р. «Про призначення усіх видів допомоги, компенсацій та пільг» разом із Декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 17.07.2019р. № 1106.

В подальшому вищевказана декларація стала підставою для призначення та виплати Управлінням соціального захисту населення Луцької РДА державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_5 за період з 01.09.2021р. по 30.11.2021р. на загальну суму 5 562 грн., у зв`язку з чим останній спричинив Управлінню соціального захисту населення Луцької РДА Волинської області майнову шкоду на вказану суму.

Органом досудового розслідування вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковані як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального проступку та повністю підтвердив фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, та закриття кримінального провадження №0000211 у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і добровільно повністю відшкодував завдані ним збитки, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків та вчинене ним вперше.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності, які роз`яснені йому судом, не оспорює обставини, викладені у висунутому обвинуваченні, шкодує про вчинене, тому просить клопотання задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження №0000211.

Представник потерпілої юридичної особа ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що збитки завдані неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 відшкодовані в повному об`ємі, будь яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, щодо закриття кримінального провадження №0000211 від 21.07.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям не заперечує.

Прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, та закриття кримінального провадження №0000211.

Заслухавши учасників судового процесу, кожного зокрема, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000211, суд дійшов наступного висновку.

Так, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 45 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу.

Передбачене ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Аналізуючи передбачені ст. 45 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, що не оспорюється учасниками судового провадження, яке згідно з ст. 12 КК України віднесене до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до вимоги про судимості обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше. Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно повністю відшкодував завдані ним збитки в розмірі 5562 грн., що згідно ст. 66 КК України відносяться до пом`якшуючих покарання обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Отже, судом встановлено усі умови та підстави, визначені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Таким чином, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є обов`язком, а не правом суду, судом перевірено підстави, передбачені ст. 45 КК України, перешкод щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям суд не вбачає, оскільки ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальний проступок, після вчинення якого щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення і добровільно повністю відшкодував завдані ним збитки, представник потерпілої юридичної особи жодних претензій до обвинуваченого не має, щодо звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не заперечує, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 45 КК України та ч. 3 ст. 288 КПК України, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000211 - закрити.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 2 п. 1 ст. 284, ст. 286, 288, 350, 372 КПК України, на підставі ст. 45 КК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000211 від 21.07.2023 року щодо нього закрити.

Речові докази: особова справа ОСОБА_5 , вилучена протоколом тимчасового доступу до речей та документів 24.07.2023р. на підставі ухвали слідчого судді Ківерцівського районного суду у відділенні №2 управління соціального захисту населення Луцької РДА Волинської області, де наявні оригінали заяви №940 від 23.09.2021р. «Про призначення усіх видів допомоги, компенсацій та пільг разом із Декларацією про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги» - повернути відділенню №2 управління соціального захисту населення Луцької РДА Волинської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1