справа №991/6637/23
провадження №1-кс/991/6655/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«28» липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні№0000057 від 22 лютого 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення майна ОСОБА_4 , вилученого під час обшуку, відповідно до вимог ст. 169 КПК України.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.

Клопотання обґрунтоване тим, що за результатами проведення обшуку належного ОСОБА_4 автомобіля LEXUS LX 570 ВН 4400 ІР було вилучено майно, що, на переконання адвоката, прямо не зазначене в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 червня 2023 року про надання дозволу на обшук, а саме: два мобільних телефони Apple iPhone IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , планшет Apple iPаd, серійний номер НОМЕР_3 , ноутбук Apple MACBOOK, серійний номер НОМЕР_4 . 10 липня 2023 року адвокат звернувся до НАБУ з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, у відповідь на яке 24 липня 2023 року отримав лист детектива ОСОБА_5 , відповідно до якого вилучене у ОСОБА_4 майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000057, а також повідомлено про подання прокурором до суду відповідного клопотання про арешт цього майна. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 19 липня 2023 року (справа №991/6180/23) було відмовлено у задоволенні такого клопотання про арешт майна, що, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, є підставою для повернення такого майна. 20 липня 2023 року адвокатом повторно направлено до НАБУ клопотання про повернення майна, однак станом на 25 липня 2023 року жодної відповіді на нього не отримано, що стало причиною для звернення до слідчого судді з цією скаргою.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково зазначив, що він та його клієнт в певній мірі погоджуються з позицією слідчого судді ОСОБА_6 , викладеною в повному тексті ухвали про відмову в арешті вилученого майна, при цьому просив слідчого суддю в даному випадку відступити від своєї такої позиції, посилаючись, зокрема на те, що вилучені гаджети містять інформацію корпоративного характеру, що має вагоме значення для компанії, в якій працює ОСОБА_4 .

Детектив ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд поданої скарги за його відсутності, при цьому зазначив, що заперечує проти її задоволення, оскільки вилучене майно перебуває у органу досудового розслідування на законних підставах.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Заслухавши заявника, дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого (детектива), прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

З матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_7 від 23 червня 2023 року був наданий дозвіл на проведення обшуку автомобіля LEXUS LX 570, д/н НОМЕР_5 з можливістю відшукання та вилучення майна, зокрема мобільних терміналів систем зв`язку (мобільних телефонів), комп`ютерів, ноутбуків, нетбуків, планшетів та інших електронних носіїв інформації (оптичних дисків, жорстких внутрішніх/зовнішніх магнітних дисків, USB-флеш накопичувачів, карт-пам`яті), якими користувався або користується ОСОБА_4 .

Відповідно до протоколу обшуку від 05 липня 2023 року, під час такого обшуку зазначеного автомобіля відшукано два мобільних телефони Apple iPhone IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , планшет Apple iPаd, серійний номер НОМЕР_3 , ноутбук Apple MACBOOK, серійний номер НОМЕР_4 . Зазначена техніка була захищена системою логічного захисту, при цьому, ОСОБА_4 відмовився розблокувати її, у зв`язку з чим було прийнято рішення про вилучення цих електронних носіїв інформації з метою проведення експертних досліджень з подолання системи логічного захисту.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 від 19 липня 2023 року було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт вилученого майна, з визнанням при цьому виправдним утримання його детективами на цьому етапі розслідування без накладення арешту.

Перш за все слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що узгоджується із висновками вказаної ухвали про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, з аналізу положень КПК України можливо дійти висновку, що коли мова йде про тимчасове вилучення електронних носіїв інформації, мають бути дотримані певні умови щодо зазначення його в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та існування обставин, визначених абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України.

В ухвалі від 19 липня 2023 року слідчий суддя детально виклав свою позицію, аргументи і мотиви, з яких він виходив ухвалюючи таке рішення. Так, позиція слідчого судді полягає в тому, що не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого був наданий ухвалою слідчого судді про обшук та яке детективи вилучили під час такого обшуку. При цьому, положення Глави 17 КПК України «Арешт майна» не визначає обов`язку слідчого судді щодо накладення арешту на вилучене майно, а оперує такими конструкціями, як - арешт майна допускається (ч.2 ст. 170 КПК України). У цій справі слідчий суддя дійшов висновку, що сторона обвинувачення, маючи законну потребу в проведенні експертизи, що прямо передбачено абз.3 ч.2 ст.168 КПК України, з дотриманням вимог абз.2 ч.2 ст.168 КПК України, просить арештувати техніку саме з метою проведення експертиз.Водночас, слідчий суддя не вважає, що отримана інформація в подальшому може бути визнана недопустимою, оскільки була отримана без накладення відповідного арешту на носії, оскільки детективи після отримання необхідної слідству інформації, зазвичай, повертають вилучені інформаційні системи і на заваді їм не стоїть винесена постанова про визнання їх речовими доказами та/або відсутність арешту, а такі їх дії фактично є острахом, який нічим не підкріплений та не ґрунтується на судовій практиці (не була надана). На переконання слідчого судді, в даному випадку положення п.2 ч.1 ст.169 КПК України не застосовуються, а обов`язок повернення тимчасово вилученого майна виникає у органу досудового розслідування виключно у тих випадках, коли було вилучено майно, про яке не було згадки в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, і тільки у цьому разі воно набуває статусу тимчасово вилученого, а подальше його утримання потребує додаткової перевірки «легалізації» з боку суду. Отже, за відсутністю жодних ознак чи об`єктивних, наявних у часі можливостей у власника або будь-якої іншої зацікавленої особи приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити вилучене майно, виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання та які містяться в поданих і досліджених в судовому засіданні матеріалах, з урахуванням того, що був наданий дозвіл на відшукання та вилучення конкретного виду майна в ухвалі про обшук, це майно не вважається тимчасово вилученим, а тому слідчий суддя вважає, що утримання його детективами є виправданим на цьому етапі розслідування та не потребує арешту.

Як бачимо, в судовому засіданні 19 липня 2023 року з розгляду клопотання про арешт грошових коштів була надана оцінка аналогічним даній скарзі доводам та ретельно досліджено питання стосовно режиму вилучених під час обшуку електронних носіїв інформації, в тому числі доводи адвоката стосовно відсутності в ухвалі про обшук посилання на повну ідентифікацію електронних носіїв інформації, дозвіл на відшукання та вилучення яких надається такою ухвалою, дійшовши висновку, що в умовах цифрової трансформації суспільства (діджиталізації) та зайняття достатньо великої частині в житті кожної людини електронних носіїв інформації, достатньо в рішенні суду про надання обшуку послатися на певний вид електронних носіїв інформації, без додаткової конкретизації, а також враховано пояснення адвоката стосовно того, що ОСОБА_4 за родом діяльності має доступ до державної таємниці, а тому акцентовано увагу органу досудового розслідування на зобов`язані утримуватися від втручання (копіювання, вилучання) відомостей вказаного характеру та забезпечити таємницю такої чутливої інформації, крім відомостей про обставини вчинення даного кримінального правопорушення.

Отже, оцінивши усі зазначені доводи адвоката, слідчий суддя приходить до висновку, що вони є аналогічні тим, що зазначались ним і були оцінені під час вирішення питання про арешт вилучених у ОСОБА_4 електронних носіїв інформації, при цьому адвокат не навів жодних нових (додаткових) аргументів, що могли б змусити слідчого суддю відступити від своїх вкладених вище висновків і при постановленні даної ухвали.

За таких обставин, виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання та які містяться в поданих і досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів на даному етапі виправдовує утримання органом досудового розслідування вилученого під час проведеного обшуку майна ОСОБА_4 , оскільки воно може стосуватися обставин вчинення кримінального провадження та необхідне для проведення експертних досліджень.

При цьому, процесуальними підставами для утримання органом досудового розслідування такого майна є ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 червня 2023 року про надання дозволу на обшук з правом відшукання та вилучення майна, що стосується обставин цього кримінального провадження, і необхідність призначення експертних досліджень (абз.1-3, ч.2 ст.168 КПК України).

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя так само наголошує, що після проведення експертиз та оглядів вилучені електронні носії інформації мають бути повернуті їх володільцю в межах строку досудового розслідування у разі встановлення факту відсутності в них відомостей, що мають значення для досудового розслідування та/або копіюванні необхідної інформації у повному обсязі, а заінтересовані особи не позбавлені можливості оспорювати перед слідчим суддею розумність строку утримання відповідного майна органом досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1