Справа № 635/1906/23
Провадження № 1-кп/635/180/2023
В И Р О К

Іменем України

22 червня 2023 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сухорабівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

встановив:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України 24.02.2022 (№2102-ІХ) на всій території України введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України

Згідно з Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні, та у подальшому продовжено Указами Президента України №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 відповідно.

25 жовтня 2022 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, у військовому званні "солдат", перебуваючи на посаді старшого водія 2 артилерійського взводу 8 артилерійської батареї, 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від військової служби, з мотивів небажання переносити трудності військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, з метою ухилення від військової служби, діючи в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби, а саме позиції спостережного пункту 8 артилерійської батареї 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 . Після чого в період з 25.10.2022 до моменту його фактичного з`явлення до органу досудового розслідування 10.03.2023 перебував поза межами територіє дислокації війскової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язануючи його з виконанням обов`язків військової сліжби та без поважних причин. Своєми діями порушив вимоги ст.ст.65,68 Конституції України, ст.17 Закону України "Про оборону України", ст.ст. 1,2,24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст.11,16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 408 КК України, як самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби (дезертирство), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні повністю визнав в обсязі обвинувачення, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство. Пояснив, що дійсно 25.10.2022 року самовільно, без дозволу командира, залишив місце служби, поїхав додому, так як у нього захворіла мати, де тривалий час зловживав спиртними напоями і до місця служби самостійно не повернувся. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює, в своїх діях щиро розкаявся, засуджує свої дії, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, враховуючи, що у нього на утриманні хвора мати і малолітні діти, просив призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні, бажає проходити військову службу.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при вищевикладених обставинах, суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на нього та з процесуальних питань, які є в матеріалах кримінального провадження,

При цьому суд роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, доведена повністю.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, який критично ставиться до скоєного, щиро розкаюється, сприяв під час досудового розслідування розкриттю злочину, має на утриманні двох малолітніх дітей, просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити покарання за ч. 4 ст. 408 КК України з урахуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Обвинувачений погодився з запропонованим прокурором покаранням, просив суворо не карати.

Захисник просив врахувати обставини які характеризують особу обвинуваченого та призначити запропоноване прокурором покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 4 та 5 КК України щодо чинності закону про кримінальну відповідальність у часі та зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставинами, які пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, відсутність заподіяної шкоди, конкретні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України, в редакції яка діяла на момент скоєння злочину, а саме на 25 жовтня 2022 року, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем за мобілізацією, приймав безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також його щире каяття і критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 62, 69 КК України, та призначення ОСОБА_3 покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 4 ст. 408 КК України, та заміни позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Застосований стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 408 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 62 КК України ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки замінити на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 13 березня 2023 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні військослужбовців.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1