У Х В А Л А

17.05.2023 р.

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ямпіль Вінницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з початковою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше засудженого: вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.12.2012 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на три роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.02.2014 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.345, ст.70 КК України на три роки чотири місяці позбавлення волі; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.12.2017 року, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28.12.2017 року за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.189, ч.2 ст.190, ст.70,72 КК України на п`ять років чотири місяці позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 03.02.2023 року після відбуття покарання,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 15.05.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_3 , 16.05.2023 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим клопотанням, вказавши про встановлення досудовим розслідуванням, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 15.05.2023 року приблизно 16:00 год., перебуваючи в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що за адресою: АДРЕСА_2 , який орендує ФОП " ОСОБА_8 ", побачив обладнання, яким вирішив протиправно заволодіти. Далі того ж дня, ОСОБА_5 в період дії воєнного стану в Україні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, діючи відкито, повторно, з полиці каси відкрито заволодів частиною комплексу терміналу АТ КБ "Приватбанк" "Рin-pad" серійний номер НОМЕР_1 для безконтактної оплати, який перебуває у володінні ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_5 , ігноруючи спробу ОСОБА_8 повернути належне їй майно, покинув місце вчинення злочину, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди, зі слів останньої, на суму 5000 гривень.

16.05.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за ознаками вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушень; допитом потерпілого; допитами свідків; протоколом затримання ОСОБА_5 ; впізнанням за фотознімками.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставами застосування заявленого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий вказав наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у нього відсутнє законне джерело доходу, постійне місце роботи та навчання; можливість незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків чи експертів зуповлюється тим, що згідно ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, тому ОСОБА_5 матиме можливість здійснювати на них відповідний незаконний вплив; існує можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. Зауважив, шо застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки особисте зобов`язання є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки; особиста порука неможлива, оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; можливість визначення застави неочевидна, оскільки підозрюваний не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, а у разі сплати застави іншою особою він зможе продовжити злочинну діяльність чи переховуватися від органів досудового розслідування та суду; домашній арешт є недостатнім, враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Вважає, що вказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. Просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 забіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначенням застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також покласти на останнього наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає чи без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватися від спілкування з потерпілими; 4) носити електронний засіб контролю.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заявлене слідчим клопотання, з вказаних у ньому обгрунтувань, зауваживши про недостатність запобігання заявленим ризикам іншими більш м`якими видами запобіжних заходів.

Слідчий ОСОБА_4 також просила задоволити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти обгрунтованої підозри, про яку оголошено ОСОБА_5 . Підозрюваний повідомив, що не пам`ятає, що він щось у когось викрада. Захисник важає, що є сумніви щодо правової кваліфікації діяння, так як стаття КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає заподіяння потерпілій особі матеріальної шкоди, однак незрозуміло з яких причин він викрав зазначену річ, оскільки вона для нього жодної матеріальної цінності не несе. Тому на думку захисника відсутні підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 заявленого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Посилаючись на хворобливий стан здоров`я ОСОБА_5 та важкий його психологічний стан, внаслідок якого він не повністю контролює свої дії, остаточно вважали за достатнє обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Вказали, що ОСОБА_5 зможе проживати у своїх знайомих в м.Жмеринка та з`являтися на кожен виклик слідчого, прокурора, суду.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Відповідно до положень ст.29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України за ухваленням Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню ним злочину або його втечі після його вчинення.

У відповідності до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження; серед інших ними є запобіжні заходи.

Згідно положень ст.176 КПК України тримання під вартою є одним з видів запобіжних заходів; запобіжні заходи, зокрема, під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого.

За приписами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч.5 ст.206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.208 КПК України повноважна службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Особливості затримання окремої категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні з пояснень прокурора та слідчого, що додатково підтверджуються доданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження №0000248, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.05.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 16.05.2023 року; рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 15.05.2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.05.2023 року; протоколом огляду місця події від 15.05.2023 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 15.05.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2023 року; протоколом допиту свідка від 15.05.2023 року; рапортом заступника начальника СКП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 ; копією паспорта ОСОБА_5 ; копією протоколу №222 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 15.05.2023 року; медичними довідками відносно ОСОБА_5 ; довідкою про судимість щодо підозрюваного ОСОБА_5 ; довідкою про звільнення відносно ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження, слідчим суддею встановлено оголошення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у зв`язку з чим заявлено дане клопотання.

Вказаною сукупністю відомостей в матеріалах кримінального провадження доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Наведені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, становить підставу для застосування щодо нього обмежувальних заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки зазначені відомості з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється.

Слідчим суддею враховується встановлена в ході судового засідання вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, вік та стан здоров`я підозрюваного, що наразі заздалегідь не становлять відомостей неможливості застосування щодо нього будь-якого виду запобіжного заходу, ступінь соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку до та після вчинення кримінального правопорушення, суспільно небезпечний спосіб його вчинення тощо, за обтяжуючих відповідальність обставин вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, в судовому засіданні встановлено, що хоча підозрюваний ОСОБА_5 не перебуває наразі на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, проте, він не має стабільного та законного джерела доходів, не перебуває на обліку в центрі зайнятості населення за статусом безробітної особи, що загалом не визначає міцних його соціальних зв`язків. Також з`ясовано, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, реально відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, втім не зробив належних висновків, сукупність обставин чого вочевидь свідчить про недостатність його особистого самоконтролю та протиправну суспільну небезпеку власних дій за ознакою вчинення умисного злочину, за яким йому наразі оголошено підозру, та визначає наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, пов`язаних із можливістю підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від досудового слідства та суду, за відповідною власною схильністю вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також протиправно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає наявною достатність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 саме виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не вбачаючи достовірних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, включно із запропонованим самим обвинуваченим та його захисником запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання, як таких, що недостатні для запобігання вказаним ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування обвинуваченого від слідства та суду, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

Натомість, наведені стороною захисту аргументи не доводять ані можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, ані достатності такого запобіжного заходу для запобігання сукупності існуючих ризиків та забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, відтак не спростовують вказаних вище висновків, за наслідком чого клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задоволенню не підлягає.

Також з урахуванням відсутності в даному конкретному випадку визначених законом підстав можливості не визначення розміру застави, а також неповідомлення стороною обвинувачення про наявність цивільного позову потерпілої особи, на виконання обов`язку слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою достатнім слід визначити заставу у заявленому стороною обвинувачення розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є відповідною встановленим ризикам та у визначенні наближено до середнього значення в межах встановленого законом розміру застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, не є заздалегідь непомірною для підозрюваного ОСОБА_5 , який має непогашені судимості за вчинення крисливих злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 131-132, 176-178, 182-184, 194, 196, 197, 205, 206 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.07.2023 року включно, взявши його під варту із зали суду.

Визначити достатнім розмір застави у сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 гривень, у разі внесення якої ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з під варти із покладенням на нього терміном на відповідний залишок вказаного строку дії ухвали таких обов`язків:

1) прибувати за кожним викликом до суду, слідчого судді, прокурора, слідчого;

2) не відлучатися з населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу суду, слідчого судді, прокурора або слідчого;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватись від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

4) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави, внаслідок невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору; у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Незалежно від оскарження ухвала підлягає невідкладному виконанню, а також негайному врученню підозрюваному та прокурору після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1