Справа № 449/533/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2023 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Перемишляни кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 0000024 від 09.05.2023р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, не працює, раніше судимий Перемишлянським районним судом за ст.126-1 КК України у виді 150 годин громадських робіт

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , згідно вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 листопада 2022 р., був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт, однак останній на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний кримінальний проступок у виді ухилення від відбування громадських робіт.

25.01.2023року ОСОБА_4 був ознайомлений з порядками та умовами відбуття покарання, а також отримав скерування для відбування покарання у вигляді громадських робіт у міське комунальне підприємство «Комунальник». 27 січня 2023 року обвинувачений мав приступити до відбуття покарання у вигляді громадських робіт. Однак, ОСОБА_4 з 27 січня по 11 травня допустив 9 невиходів на роботу без поважних причин та відбув лише 8 з 150 годин громадських робіт.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 ухиляєвся від відбуття громадських робіт, що є підставою для притягнення його до кримінальної відовідальність за ч.2 ст.389 КК України.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та розповів, що працює на Львівському АТП слюсарем з понеділка по п`ятницю. Крім того, вдома має батька інваліда за яким він та його сестра доглядає. При цьому обвинувачений не зміг пояснити чому не зміг відпрацьовувати громадські роботи по суботах (згідно графіку, який складено з огляду на зайнятість його на роботі). Щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Суду надано довідку з органу пробації відповідно до якої станом на 26.06.2023 року обвинуваченим повністю відбуто покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діянь та визнав обставини викладені в обвинувальному акті, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному проступку доведена повністю.

При призначенні покарання суд враховує, як обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття обвинуваченого) так і обставини, що обтяжують покарання (рецидив злочинів).

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеризуючі дані та приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у вигляді одного року обмеження волі з можливістю звільнення його від відбуття покарання з випробуванням.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 60, 75, ч.2 ст.389 КК України, ст.ст. 349, 368-371, 373- 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, й призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи .

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1