Справа № 308/7138/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 підозрюваного ОСОБА_3 ,секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатська область лейтенант поліції ОСОБА_5 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 25.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 роки, та в подальшому відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185, КК України , -

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням установлено, що Указом Президента України від 21.08.2022 № 2212/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 24.08.2022 строком на 90 діб та в подальшому Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

28 березня 2023 року близько 09:30 години ОСОБА_3 , зайшов в приміщення маркету «Амбар», що розташований за адресою м. Ужгород, вул. 8-го Березня, буд. 30, та попрямував у відділі ковбасних та молочних товарів, де в нього виник протиправний умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з мотивів власного збагачення за рахунок чужого майна, таємно, приховуючи власні дії від відвідувачів магазину та персоналу взяв зі стелажу два ковбасні вироби марки «Іко Суха» загальною вартістю 629 гривень 19 копійок, які поклав собі під верхній одяг з метою подальшого таємного викрадення. Після вчиненого ОСОБА_3 в пришвидшеному темпі, оминаючи касові апарати, вийшов з маркету «Амбар» зі схованими ковбасними виробами здійснивши свій протиправний умисел.

Таким чином ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

28 березня 2023 рокуслідчим СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278, 298 КПК України було повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, неповнолітніх дітей на утримані не має, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду від 25.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 роки, та в подальшому відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки.

Підозра ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від 28.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.03.2023; протоколом про зняття показань технічних засобів, що мають функцію відеозапису від 30.03.2023 року; протоколом огляду предмета від 31.03.2023; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 06.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.04.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_3 від 28.04.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 29.04.2023.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у поданому клопотанні, та надав пояснення стосовно клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000611, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

28.04.2023 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене шляхом вибуху.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені статтею 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозра ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від 28.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30.03.2023; протоколом про зняття показань технічних засобів, що мають функцію відеозапису від 30.03.2023 року; протоколом огляду предмета від 31.03.2023; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_8 від 06.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.04.2023; повідомленням про підозру ОСОБА_3 від 28.04.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 29.04.2023.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас, слідчий суддя зазначає, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, вагомість наявних доказів, про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини та утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини..

Слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що підозрюваний ОСОБА_3 затриманим у порядку, визначеному ст. ст. 208, 209 КПК України, не був, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється з 29.03.2023, при цьому матеріали клопотання не містять жодних даних, що ОСОБА_3 переховувався від органу досудового розслідування, якимось чином перешкоджав досудовому розслідуванню, здійснював тиск на свідка чи експертів.

Також слідчий суддя виходить із забезпечення конституційного права ОСОБА_3 на працю, встановленого ст. 43 Конституції України, згідно з якою передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

За результатами розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формі, що передбачена п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявним у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваних зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, наведених у клопотанні, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Стороною обвинувачення на підтвердження необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не надано жодного підтвердження та не наведено достатніх доводів на обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу. Відтак, оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_3 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не доведено на даному етапі досудового розслідування необхідність застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою запобігання ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, а тому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеному ризику.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Керуючись ст. ст. 177-179, 186, 194, 196, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні процесуальні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Виконання зазначених обов`язків, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26 червня 2023 року, включно.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Повний текст ухвали складено 04.05.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1